ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року 
м. Київ
Справа №  916/218/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Чумака Ю. Я. - головуючого, Кушніра І. В., Пількова К. М.,
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Жданова Сергія Олексійовича на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.09.2018 (головуючий - Головей В. М., судді Діброва Г. І., Савицький Я. Ф.) у справі 
за позовом Южненської міської ради Одеської області
до фізичної особи-підприємця Жданова Сергія Олексійовича
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Южненського міського відділення Лиманської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області
про стягнення 32653,06 грн.
Короткий зміст і підстави позовних вимог 
1. У лютому 2018 року Южненська міська рада Одеської області (далі - Южненська міська рада, Міськрада) звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи-підприємця Жданова Сергія Олексійовича (далі - ФОП Жданов С.О.), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Южненське міське відділення Лиманської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області (далі - ОДПІ), про стягнення збитків у сумі 32653,06 грн.
2. В обґрунтування позовних вимог Міськрада послалася на положення статті 22, 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 156, 157, 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та зауважила, що ФОП Жданов С.О. з травня 2006 року є власником нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення (вбудовано-прибудовані нежитлове приміщення розташоване на 2 поверсі будівельного торговельного центру) загальною площею 198,6 кв.м., розташованого за адресою: Одеська обл., м. Южне, про-т Леніна, 19-г, проте ФОП Жданов С.О. документально не оформив право користування земельною ділянкою під зазначеною нерухомістю, яке за законом є платним, що призвело до ненадходження до міського бюджету земельних платежів і завдало міськраді значних збитків. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.06.2018 (суддя Степанова Л. В.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
4. Рішення мотивоване тим, що незважаючи на звернення відповідача, Міськрадою не вчинено дій щодо встановлення правовідносин щодо земельної ділянки та не доведено суму завданих збитків, адже, не надано доказів в обґрунтування застосування при розрахунку збитків ставки у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, зокрема витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку окремої земельної ділянки за 2015- 2017рр.
5. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 25.06.2018 та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю.
6. Постанова мотивована положеннями статей 22, 1166 ЦК України, статей 152, 156, 157 ЗК України, з урахуванням яких та встановивши наявність усіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення для покладання на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування збитків, апеляційний господарський суд погодився з правильністю розрахунку позивачем розміру заявлених збитків, не спростованого відповідачем, і дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції, ФОП Жданов С.О. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову скасувати, а рішення Господарського суду Одеської області від 25.06.2018 залишити без змін. 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
8. В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції статей 79, 156, 157 ЗК України, статей 22, 1166 ЦК України, статей 18, 23 Закону України "Про оцінку земель", пункту 3 Порядку №284 та статей 76, 77, 79 ГПК України, наголошуючи на тому, що: 1) Міськрадою під час судового розгляду справи не було надано доказів, які підтверджують правомірність вимог про відшкодування збитків, зокрема документів, які підтверджують її право на спірну земельну ділянку; 2) всупереч вимог чинного законодавства та незважаючи на неодноразові звернення ФОП Жданова С.О. у 2011 році, позивачем не було укладено з відповідачем договір оренди земельної ділянки з огляду на те, що спірна земельна ділянка не сформована, не має кадастрового номеру, індивідуально не визначена та не встановлено її точний розмір, що унеможливлює встановлення плати за користування такою земельною ділянкою; 3) апеляційний суд не звернув уваги на те, що єдиним документом, на підставі якого здійснюється розрахунок плати за землю, є витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, тоді як жодного такого витягу за спірний період (з 01.01.2015 по 18.05.2017) Міськрада під час розгляду справи не надала, тобто позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру використовуваної ФОП Ждановим С.О. земельної ділянки, що унеможливлює правильне визначення розміру плати за неї; 4) Южненська міська рада своїм рішенням у 2007 році надала певному колу осіб дозвіл на оформлення проекту землеустрою, однак саме Міськрадою не було вчинено жодних дій для оформлення разом з іншими особами документів на спірну земельну ділянку. 
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
9. Міськрада у відзиві на касаційну скаргу просить її залишити без задоволення з тих мотивів, що6 1) відповідачем не спростовано здійснений позивачем розрахунок збитків в акті від 19.05.2017, який затверджений рішення Южненського міськвиконкому від 19.05.2017 №677; 2) будь-яких обставин, які б свідчили про вжиття відповідачем, як добросовісним землекористувачем, заходів з метою оформлення у встановленому порядку права користування земельною ділянкою, у справі не встановлено; 3) у відповідача немає і не може бути в користуванні окремої земельної ділянки, стосовно якої має видаватися витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, так як земельну ділянку можливо сформувати тільки під всією будівлею "Торгового центру" по просп. Леніна, 19 у м. Южне Одеської області, підтвердженням чого є невиконання ФОП Ждановим С.О. та іншими власниками приміщень у "Торговому центрі" рішення Южненської міської ради №447-V від 22.08.2007, яким Приватному підприємству "Людвік-Юг", Торговій компанії "АЛМІ", Приватному підприємству "Арніка", Приватному малому підприємству "Гармонія", Фонду комунального майна Южненської міської ради та фізичним особам-підприємцям Жданову С.О., Гайдамаку О.Є., Талановій Т.Г., Гострику В.М., Ільчук Г.І., Любівому В.О. надавався   дозвіл на оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 0,6116га в спільну довгострокову оренду терміном на 10 років з визначенням дольової участі у загальній площі землекористування кожного власника приміщень "Торгового центру".
Фактичні обставини справи, встановлені судами
10. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 13.12.2017 за №107420201 вбачається, що з 31.05.2006 Жданов С.О. є власником нежитлових приміщень "Торгового центру" загальною площею 198,6кв.м. Нежитловим приміщенням, які належать відповідачу, присвоєно поштову адресу: Одеська область, м. Южне, пр. Леніна, 19-Г. Відповідно до рішення Южненської міської ради від 17.11.2015 №14-VІІ частину проспекту Леніна перейменовано у проспект Миру. Наразі земельну ділянку під "Торговим центром" не сформовано, договору оренди земельної ділянки між сторонами у справі не укладено.
11. У березні 2011 року ФОП Жданов С.О. звертався до Міськради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою спірної земельної ділянки та її отримання в довгострокову оренду строком на 50 років (заява отримана позивачем 14.03.2011), а у листопаді 2011 року - із заявою з метою отримання дозволу індивідуально доробити проект відведення земельної ділянки під кафе "Оболонь", розташованої за адресою: м. Южний, вул. Леніна, 19г (заява отримана позивачем 24.11.2011), однак, ці заяви були залишені без відповіді.
12. У листі Управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області від 24.08.2016 №34-1503-0.12-7734/2-16 зазначено, що відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Южне Южненської міської ради, виготовленої у 2013 році ДП "Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", затвердженої рішенням Южненської міської ради від 03.07.2014 №1173-VІ, нормативна грошова оцінка 1кв.м. земельної ділянки за адресою: Одеська обл., м. Южне, просп. Леніна, 19, з урахуванням середньої (базової) вартості 1кв.м. земель населеного пункту - 346,96 грн., за визначеним місцезнаходженням земельної ділянки (ІХ економіко-планувальна зона Км2=1,40), при застосуванні сукупного локального коефіцієнту Км3=1,3800, коефіцієнту функціонального використання Кф=2,5(землі комерційного використання та індексації станом на 01.01.2016 становить 3025,65 грн.
13. Рішенням виконкому Южненської міської ради від 16.03.2017 №577 було створено комісію з визначення збитків (неодержаного Южненською міською радою доходу) внаслідок використання ФОП Ждановим С.О. земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Рішення про створення комісії було направлено відповідачу листом Южненської міської ради №474/11-02-07 від 12.05.2017, яким відповідача було запрошено на засідання комісії. 
14. З листа Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради від 17.03.2017 №51/14-01-15 вбачається, що площа земельної ділянки, розташованої по пр. Миру, 19, в м. Южному, складає 4856кв.м., з них площа будівлі - 2534кв.м., площа прибирання - 2322кв.м.
15. 18.05.2017 за результатами засідання вказаної комісії складено протокол №1, з якого вбачається визначення збитків (неодержаного Южненською міською радою доходу) внаслідок використання ФОП Ждановим С.О. земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 01.01.2015 по 18.05.2017 у розмірі 32653,06грн. Додатком до цього протоколу є акт збитків.
16. Рішенням виконкому Южненської міської ради від 19.05.2017 №677 затверджено акт збитків (неодержаного Міськрадою доходу) внаслідок використання ФОП Ждановим С.О. земельної ділянки без правовстановлюючих документів.
Позиція Верховного Суду
17. Здійснивши розгляд касаційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.
18. Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.     Плата за землю справляється відповідно до закону.
19. Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
20. Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини 1 статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.
21. Відповідно до частини 2 статті 83 ЗК України у комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.
22. Таким чином, у комунальній власності територіальної громади м. Южного перебувають усі землі в межах м. Южного, крім земельних ділянок приватної та державної власності, незалежно від стану формування земельної ділянки, чим спростовується безпідставне твердження скаржника про ненадання Міськрадою доказів на підтвердження її прав щодо спірної земельної ділянки.
23. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Южненської міської ради від 22.08.2007 №447-V надано Приватному підприємству "Людвік-Юг", Торговій компанії "АЛМІ", Приватному підприємству "Арніка", Приватному малому підприємству "Гармонія", Фонду комунального майна Южненської міської ради та фізичним особам-підприємцям Жданову С.О., Гайдамаку О.Є., Талановій Т.Г., Гострику В.М., Ільчук Г.І., Любівому В.О. дозвіл на оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 0,6116га в спільну довгострокову оренду терміном на 10 років з визначенням дольової участі у загальній площі землекористування кожного власника приміщень "Торгового центру" по пр. Миру, 19, в м. Южному.
24. Однак, як встановлено судами, наразі земельна ділянка комунальної власності під будівлею Торгового центру не сформована, проект землеустрою щодо її відведення в спільну довгострокову оренду землекористувачам не розроблявся, кадастровий номер відсутній, державна реєстрація земельної ділянки не проводилася. Таким чином, відповідач разом з іншими співвласниками "Торгового центру" по пр. Миру, 19, в м. Южному не виконує обов'язок з оформлення користування земельною ділянкою, на якій "Торговий центр" розташовано, і протягом тривалого часу користування нею (більше 10 років) ухиляється від її реєстрації та укладення договору оренди.
25. Разом з тим судами попередніх інстанцій при вирішенні цього спору помилково залишено поза увагою наступне.
26. З матеріалів справи вбачається та колегія погоджується з доводами скаржника про те, що всупереч вимог чинного законодавства та незважаючи на неодноразові звернення Жданова С.О. у березні і листопаді 2011 році, які залишилися без відповіді, Міськрадою не вирішувалося питання щодо надання безпосередньо відповідачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під належними йому нежитловими приміщеннями "Торгового центру" загальною площею 198,6кв.м., як наслідок, договір оренди земельної ділянки не було укладено з незалежних від Жданова С.О. причин.
27. Таким чином, висновок апеляційного суду про недоведеність вжиття відповідачем, як добросовісним землекористувачем, заходів з метою оформлення у встановленому порядку права користування земельною ділянкою, не відповідають встановленим цим же судом фактичним обставинам справи.
28. Відповідно до пунктів 6, 15 частини 1 статті 20 ГПК України справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб'єктами господарювання.
29. Відповідно до статті 55 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
30. Згідно зі статтею 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.
31. Водночас наявність у фізичної особи статусу суб'єкта господарювання не означає, що усі правовідносини з її участю є господарськими. Так, неодмінними ознаками господарської діяльності є сфера суспільного виробництва з метою задоволення не власних потреб виробника, а інших осіб, поєднання приватного інтересу, наприклад, в одержанні прибутку та публічних інтересів суспільства в особі широкого кола споживачів.
32. Для встановлення факту користування відповідачем земельною ділянкою з метою здійснення господарської діяльності, суди мали встановити використання відповідачем земельних ділянок з метою реалізації господарської компетенції, здійснення прав та обов'язків у сфері суспільного виробництва (наведена правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №749/230/15-ц, від 03.10.2018 у справі №904/1182/17 та від 17.10.2018 у справі №922/2972/17).
33. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
34. Згідно з частиною 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
35. Відповідно до підпункту "в" пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України у мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції мають бути зазначені мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.
36. В порушення вимог статей 86, 236, 269, 282 ГПК України суди не встановили тих істотних обставин, у якому статусі (як фізична особа чи як суб'єкт господарювання) Жданов С.О. набув у травні 2006 року право власності на нежитлові приміщення, розташовані на спірній земельній ділянці за адресою: м. Южне, просп. Леніна, 19-Г, оскільки всі наявні у справі процесуальні документи відповідач подавав як фізична особа-громадянин Жданов С.О.
37.  Суди першої та апеляційної інстанцій також не з'ясували, чи використовував відповідач належні йому об'єкти нерухомості (нежитлові приміщення) у спірний період в господарській діяльності, тобто з метою одержання прибутку, оскільки докази використання Ждановим С.О. нежитлових приміщень та земельної ділянки у господарській діяльності у матеріалах справи відсутні.
38. Наведене не виключає наявність підстав вважати, що спірні правовідносини з позивачем стосовно фактичного використання відповідачем земельної ділянки без оформлення належним чином такого використання не мають ознак господарських, відтак, цей спір може не належати до господарської юрисдикції та міг розглядатися за правилами цивільного судочинства.
39. Передання в оренду земельних ділянок комунальної власності громадянам у разі розташування на цих ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), які перебувають у їх власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 123 ЗК України (частина 3 статті 124 цього Кодексу).
40. Надання земельних ділянок комунальної власності в користування здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема, у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу й об'єднання) та в інших випадках, якщо ділянка не зареєстрована в Державному земельному кадастрі, і право власності на неї не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни меж і цільового призначення такої земельної ділянки (частина 2 статі 123 ЗК України).
41. За змістом вказаних приписів, а також статей 120 і 125 ЗК України отримання у користування (оренду) земельної ділянки комунальної власності та вчинення дій, спрямованих на виготовлення документації із землеустрою, не залежать від наявності у фізичної особи статусу підприємця.
42. Наявність у відповідача статусу підприємця не свідчить про те, що він виступає у такій якості, зокрема, у правовідносинах з користування земельною ділянкою без укладення договору оренди.
43. У зв'язку з цим, касаційна інстанція вважає передчасними посилання Міськради на доведеність у діях відповідача всіх 4 елементів складу цивільного правопорушення, які можуть бути підставою для покладання на ФОП Жданова С.О. відповідальності у вигляді відшкодування збитків.
44. Колегія суддів також зауважує на передчасному посиланні Міськради на своє рішення №817-VІІ від 12.12.2017, оскільки цим рішенням встановлено ставки земельного податку, які підлягають застосуванню з 01.01.2018, тобто поза межами спірного періоду нарахування збитків (з 01.01.2015 по 18.05.2017). Наведені обставини не виключають необґрунтованість розрахунку розміру позовних вимог, наданого позивачем.
45. Разом з тим Верховний Суд відхиляє недоречні аргументи скаржника про те, що Міськрадою під час судового розгляду справи не було надано доказів, які підтверджують правомірність вимог про відшкодування збитків, а також Южненська міська рада своїм рішенням у 2007 році надала певному колу осіб дозвіл на оформлення проекту землеустрою, однак саме Міськрадою не було вчинено жодних дій для оформлення разом з іншими особами документів на спірну земельну ділянку, оскільки вказані заперечення відповідача зводяться передусім до переоцінки доказів, тоді як згідно з частиною 2 статті 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції не надають йому права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
46. Отже, висновок апеляційного суду про наявність підстав для задоволення позову є передчасним, що не ґрунтується на вимогах законодавства та дослідженні усіх обставин і зібраних у справі доказів та доводів учасників справи, оскільки наведене вище не виключає помилковість розгляду даного спору за участю фізичної особи Жданова С.О. за правилами господарського судочинства.
47. Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України.
48. Відповідно до пункту 288.5.1 статті 288 ПК України (в редакції, чинній упродовж 2015-2016рр.) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
49. В свою чергу згідно з пунктом 288.5.1 статті 288 ПК України (в редакції, чинній з 01.01.2017 по 31.12.2017) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
50. Отже, у період з 2015 по 2016 рік граничний (мінімальний) розмір орендної плати у 3 відсотка від нормативної грошової оцінки землі чітко встановлювався в силу прямих вказівок закону, як наслідок, не потребував додаткового регулювання рішеннями органів місцевого самоврядування про встановлення ставок земельного податку і орендної плати. Натомість у 2017 році річний розмір орендної плати не міг бути меншим розміру земельного податку, тобто прив'язувався до останнього (земельного податку), який, в свою чергу мав встановлюватися для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території, що неможливо визначити без відповідного рішення органу місцевого самоврядування.
51. Наведеним спростовується помилкове посилання відповідача та суду першої інстанції в обґрунтування підстав відмови у позові на те, що єдиним документом, на підставі якого здійснюється розрахунок плати за землю, є витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, тоді як жодного такого витягу за спірний період (з 01.01.2015 по 18.05.2017) Міськрада під час розгляду справи не надала, тобто позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру використовуваної ФОП Ждановим С.О. земельної ділянки, що унеможливлює правильне визначення розміру плати за неї.
52. Водночас з цього приводу заслуговують на увагу викладені у відзиві на касаційну скаргу доводи позивача про те, що у відповідача немає і не може бути в користуванні окремої земельної ділянки, стосовно якої має видаватися витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, так як земельну ділянку можливо сформувати тільки під всією будівлею "Торгового центру" по просп. Леніна, 19 у м. Южне Одеської області, підтвердженням чого є невиконання ФОП Ждановим С.О. та іншими власниками приміщень у "Торговому центрі" рішення Южненської міської ради №447-V від 22.08.2007.
53. Зважаючи на те, що спірний період, за який заявлено позовні вимоги, охоплює 2015, 2016 роки та частково 2017 рік (з 01.01.2017 по 18.05.2017, а з матеріалів справи не вбачається прийняття Міськрадою рішення про встановлення ставок земельного податку на 2017 рік, колегія суддів вважає, що не розмежувавши норми пункту 288.5.1 статті 288 ПК України у відповідних редакціях, які підлягають застосуванню при обчисленні розміру недоотриманих доходів у вигляді орендної плати у відповідний період, суди першої та апеляційної інстанцій передчасно дійшли суперечливих висновків щодо наявності підстав для відмови в позові повністю чи задоволення позову повністю відповідно.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
54. Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
55. За наведених обставин, висновки судів попередніх інстанцій не можна вважати такими, що відповідають приписам статей 74, 76, 86, 269 ГПК України щодо всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.  
56. Надаючи правову кваліфікацію доказам, поданих сторонами з урахуванням фактичних і правових підстав позову і заперечень на них, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли передчасних протилежних висновків щодо наявності та відсутності підстав для задоволення позовних вимог повністю, як наслідок, оскаржувані рішення та постанову ухвалено з порушенням норм процесуального права.
57. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
58. Оскільки передбачені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції не надають йому права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, постановлені у цій справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.  
59. З огляду на викладене колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги. Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід врахувати наведене, дослідити та об'єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, достеменно з'ясувати питання щодо підвідомчості даного спору, всебічно і повно дослідити фактичні обставини справи та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.
Щодо судових витрат
60. З огляду на те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа - передачі на новий розгляд, з урахуванням статті 129 ГПК України, розподіл судових витрат у справі, у тому числі витрат на оплату послуг адвоката та судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Жданова Сергія Олексійовича задовольнити частково. 
Рішення Господарського суду Одеської області від 25.06.2018 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.09.2018 у справі №916/218/18 скасувати. 
Справу №916/218/18 передати на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                              Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                                         І. В. Кушнір  
                                                                   
                                                                                                  К. М. Пільков