Справа № 510/1608/18
                                       
                               П О С Т А Н О В А
                       І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2018 р.                                                м. Рені

       Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І., розглядаючи матеріали, що надійшли від Відділу прикордонної служби «Рені» Ізмаїльського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3, уродж. ОСОБА_3, школярки, меш. за адресою: с.Крокмаз району Штефан чел Маре, ОСОБА_3, протягом року не піддавалася адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, зміст ст. 268 КУпАП роз’яснено, клопотань не надходило,-

       за ч. 2 ст. 203  Кодексу України про адміністративні правопорушення,

                               В С Т А Н О В И В

       Як виходить з наданих матеріалів, 03.09.2018р. о 13 год. 45 хв. в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рені-авто» при прикордонному оформленні на виїзд з України було виявлено громадянку ОСОБА_3 ОСОБА_1, 10.06.2002р.н., яка порушила встановлений термін перебування на території України, визначений Постановою КМУ №150 від 15.02.2012р., на 91 добу. У зв’язку із виявленим правопорушенням, на громадянку ОСОБА_3 – ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 203 КУпАП, після чого вона була пропущена через ДК України у встановленому порядку. Після оформлення необхідних процесуальних документів адміністративні матеріали були передані до суду для розгляду.
       При ознайомлені із адміністративним матеріалами, суддею, з урахуванням положень статей 24-1, 246, 252, 268, 270, 277 КУпАП, було направлено відповідний лист до начальника ВПС «Рені» Ізмаїльського прикордонного загону, яким він просив забезпечити явку до суду громадянки ОСОБА_3 ОСОБА_1, яка є неповнолітньою особою, разом із її законним представником (батьками, усиновителями, опікунами, піклувальниками) на вказану дату судового розгляду справи. На виконання запиту суду від начальника ВПС «Рені» надійшла відповідь, відповідно до якої суду було повідомлено, що забезпечити явку вищевказаної громадянки виявляється неможливим, оскільки згідно ст.. 268 КУпАП дану особу своєчасно було сповіщено про місце і час розгляду справи та на момент сповіщення про розгляд справи клопотань не надходило, про що свідчить заява даної громадянки, де також зазначено її прохання розглянути справу без її присутності.
       Дійсно, в адміністративних матеріалах міститься заява громадянки ОСОБА_3 – ОСОБА_1, яка начебто зазначила, що вона вину у вчиненні адмінправопорущення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП, визнає, просить розглянути справу без її участі, клопотань немає, про результати прийнятого судом рішення – просить її повідомити. Ця заява підписана ОСОБА_1 власноруч. Однак, у зв’язку із тим, що ОСОБА_1 являється неповнолітньою особою, при проведенні певних процесуальних дій, повинен був бути присутній її законний представник. 
Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ст. 252 КУпАП рган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як передбачено ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Згідно ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Законні представники та представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу.
В порядку виключення, згідно ч. 2 ст. 13 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до неповнолітніх осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. Такими заходами впливу, що можуть бути застосовані до неповнолітніх віком від 16-ти до 18-ти років, статтею 24-1 КУпАП визначені зокрема попередження або передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
З урахуванням вищенаведеного, суд встановив, що даний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, що до нього ставляться статтею 256 КУпАП. Істотного значення для захисту прав та інтересів неповнолітнього правопорушника набуває можливість участі його батьків або законних представників при першому поясненні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому існує потреба у визначенні процедури залучення батьків неповнолітнього до участі у провадженні у справі - повідомлення батьків неповнолітнього правопорушника та виклик для складання протоколу або залучення їх у якості законних представників, можливість участі яких передбачена ст. 270 КУпАП.
Окремо суд зауважує, що у протоколі мають зазначатись законні представники, якщо вони залучались, та захисник неповнолітньої особи, обов'язково до протоколу має бути долучено пояснення батьків неповнолітнього або осіб, що їх заміняють, з метою встановлення психофізіологічного стану неповнолітнього правопорушника, умов, в яких він проживає, та вирішення питання про належне виконання батьками обов'язків з виховання своєї неповнолітньої дитини.
Профілактика правопорушень, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушень, профілактична робота з неповнолітніми правопорушниками є одним з основних завдань органів, що виявляють адміністративні правопорушення, однак протокол про адміністративне правопорушення неповнолітніх, може бути складений і за загальним правилом особою, якій на це законодавчо надається право за ст. 255 КУпАП, але тільки в присутності батьків неповнолітнього або осіб, що їх замінюють, законних представників або захисника.
Незважаючи на всі вищевказані та виявлені судом недоліки, допущенні при складанні адміністративних матеріалів, суд все ж таки намагався розглянути виявлене адміністративне правопорушення, пропонував посадовим особам ВПС «Рені» забезпечити явку неповнолітньої особи разом із її законним представником, однак, це звернення суду залишилося без належного реагування. 
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП підтверджена, у її діях містяться ознаки складу вищевказаного адміністративного правопорушення. Незважаючи на це, у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід відмовити.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Як виходить з матеріалів справи, вказане адмінправопорушення було вчинено та виявлено 03.09.2018р., а розгляд адміністративної справи, з урахуванням часу, наданого судом для забезпечення явки засобом доставлення неповнолітньої та її законного представника (яка так і не була виконана), було проведено 11.12.2018р., тобто вже після спливу строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.
       Окремо суд звертає увагу на недопущення у подальшому представниками Відділу прикордонної служби «Рені» Ізмаїльського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України порушення прав і законних інтересів осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, неухильне виконання норм законодавства України.

       Керуючись ст. ст. 24-1, 38, п.7 ч.1 ст. 247, 246, 252, 268, 270, 277, 283, 284 КУпАП,-

                               П О С Т А Н О В И В

У притягненні громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3 – ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203  КУпАП – відмовити. Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.ст. 32, 32^1 КоАП України.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

       

Суддя                                В.І. Дудник