Постанова
Іменем України
28 листопада 2018 року
м. Київ
Справа № 753/4348/17
Провадження № 14-448 цс 18
ВеликаПалата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача - Гудими Д. А.,
суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула справу за скаргою Корсунь-Шевченківської міської ради (далі також - скаржник) на дії державного виконавця та на постанову державного виконавця про накладення штрафу, заінтересовані особи: заступник начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ФесенкоЯна Миколаївна (далі також - державний виконавець), ОСОБА_4,
за касаційною скаргою скаржника на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2016 року, постановлену суддею Подорогою Л. В., й ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 6 березня 2017 року в частині закриття провадження за скаргою на постанову державного виконавця про накладення штрафу, постановлену колегією суддів у складі Фетісової Т. Л., Бондаренко С. І. та Новікова О. М.
Учасники справи:
        скаржник: Корсунь-Шевченківська міська рада,
        заінтересовані особи: заступник начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Фесенко Яна Миколаївна, ОСОБА_4.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог скарги
1.           7 вересня 2016 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив:
1.1.     Визнати неправомірними рішення, дії та бездіяльність державного виконавця при виконанні виконавчого листа від 18 листопада 2015 року у справі № 699/395/15-ц щодо зобов'язання скаржника відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» розглянути заяву ОСОБА_4 про надання на його ім'я нового свідоцтва про право власності на майновий пай загальною часткою 5,3 % у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Корсунь-Шевченківська шляхова міжгосподарська пересувна механізована колона» на підставі договору купівлі-продажу майнового паю від 12 березня 2009 року, укладеного ОСОБА_8 з ОСОБА_4, і договору купівлі-продажу майнового паю від 6 липня 2009 року, укладеного ОСОБА_9 з ОСОБА_4;
1.2.     Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця від 26 серпня 2016 року № 49788212 про накладення на скаржника штрафу у розмірі 680 грн за невиконання рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 2 листопада 2015 року у справі № 699/395/15-ц (далі - постанова про накладення штрафу), відповідно до якого скаржника зобов'язано розглянути заяву ОСОБА_4 про надання на ім'я останнього свідоцтва про право власності на майновий пай.
2.           Мотивував скаргу тим, що 2 вересня 2016 року Виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради отримав постанову про накладення штрафу.
3.           Скаржник вказував, що 16 серпня 2016 року ознайомився з вимогою державного виконавця про зобов'язання у строк до чотирьох днів з моменту отримання цієї вимоги виконати наведене вище рішення суду. На зазначену вимогу державному виконавцеві була надана відповідь про те, що питання про розгляд заяви ОСОБА_4 буде винесене на чергову сесію 30 серпня 2016 року, і що цей розгляд у чотириденний термін не може бути здійснений, оскільки відсутній кворум для ухвалення радою відповідного рішення.
4.           Окрім того, скаржник вважав дії державного виконавця протиправними, а постанову про накладення штрафу - незаконною, оскільки державний виконавець не отримав пояснень за фактом нібито невиконання рішення чи законних вимог державного виконавця, що може свідчити про упередженість останнього, на думку скаржника.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
5.           21 грудня 2016 року Городищенський районний суд Черкаської області постановив ухвалу, якою закрив провадження за скаргою та повідомив скаржника про право на звернення до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.
6.           Суд першої інстанції вказав, що справи стосовно оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, ухвалених у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів. Оскільки предметом оскарження у цій справі є рішення та дії державного виконавця, пов'язані з накладенням штрафу, то суд першої інстанції вважав, що ця скарга не може розглядатися за правилами цивільного судочинства.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
7.           6 березня 2017 року Апеляційний суд Черкаської області постановив ухвалу, якою скасував ухвалу суду першої інстанції в частині закриття провадження за скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, направив справу у цій частині на новий судовий розгляд до суду першої інстанції; у решті ухвалу суду першої інстанції залишив без змін.
8.           Мотивував тим, що скарга на дії посадових осіб державної виконавчої служби при виконанні рішення суду у цивільній справі у частині оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця при виконанні виконавчого листа у справі № 699/395/15-ц від 18 листопада 2015, у разі її подання стороною цього виконавчого провадження має розглядатися судом, який видав відповідний виконавчий лист, за правилами цивільного судочинства, а оскаржувати постанову про накладення штрафу слід за правилами адміністративного судочинства.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
9.           31 березня 2017 року скаржник звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою. Просить скасувати ухвали судів попередніх інстанцій в частині закриття провадження за скаргою на постанову про накладення штрафу та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.Вказує на порушення судами норм процесуального права.
Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції
10.       26 вересня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
11.       Мотивував тим, що скаржник оскаржує ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2016 року й Апеляційного суду Черкаської області від 6 березня 2017 року у частині закриття провадження за скаргою на постанову про накладення штрафу через порушення правил предметної юрисдикції.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1)        Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
12.       Касаційну скаргу скаржник мотивує тим, що є стороною виконавчого провадження у цивільній справі, а тому, на його думку, скарги на рішення державного виконавця про накладення штрафу, як і скарги на дії та бездіяльність державного виконавця або посадових осіб державної виконавчої служби, повинні розглядатися тим загальним судом, який видав виконавчий документ, відповідно до Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України.
(2)        Позиції інших учасників справи
13.       15 травня 2017 року ОСОБА_4 подав заперечення на касаційну скаргу. Просить постановлені у справі ухвали залишити без змін. Мотивує тим, що дії державного виконавця щодо виконання рішення суду у справі № 699/395/15-ц є правомірними, а оскарження постанови про накладення штрафу має відбуватися саме за правилами адміністративного судочинства.
14.       16 травня 2017 року Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області також подав заперечення на касаційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні. Мотивує тим, що дії державного виконавця та постанова про накладення штрафу є правомірними; сторона виконавчого провадження не обмежена у наданні пояснень за власним бажанням; розгляд вимоги про скасування постанови про накладення штрафу має відбуватися за правилами адміністративного судочинства.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
(1)        Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанцій
15.       Як встановили суди першої й апеляційної інстанцій, скаржник звернувся зі скаргою на рішення, дії та бездіяльністьдержавного виконавця щодо виконання виконавчого листа, виданого 18 листопада 2015 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області у цивільній справі № 699/395/15-ц.
16.       Скаржник просив визнати неправомірними рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, вчинені під час виконання вказаного виконавчого листа, а також визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення на скаржника штрафу в сумі 680 грн.
17.       На час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), у статті 74 якого був визначений порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців і посадових осіб органів державної виконавчої служби.
18.       Відповідно до частини другої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками й особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
19.       Отже, Закон 1404-VIII встановив спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо накладення штрафу, згідно з яким відповідні спори належать до юрисдикції адміністративних судів і мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства.
20.       Тому з дати набрання чинності Законом № 1404-VIII, а саме з 5 жовтня 2016 року, справи про оскарження постанов державного виконавця щодо накладення штрафів мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства.
21.       Відповідно до пункту 10 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII скарги на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, подані в установленому законом порядку до набрання чинності цим Законом, розглядаються у строки та у порядку, що діяли до набрання чинності цим Законом.
22.       Скаржник звернувся до суду зі скаргою 7 вересня 2016 року, коли ще був чинним Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (далі - Закон № 606-XIV).
23.       Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців і посадових осіб органів державної виконавчої служби був урегульований у статті 82 Закону № 606-XIV.
24.       Відповідно до частини четвертої зазначеної статті рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження й особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.
25.       Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина четверта статті 82 Закону № 606-XIV).
26.       Станом на час звернення зі скаргою до суду діяли приписи, згідно з якими юрисдикція адміністративних судів не поширювалась на спори про оскарження постанов державного виконавця щодо накладення штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо виконання рішень, ухвалених за правилами ЦПК України.
27.       Відповідно до частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) й особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
28.       Отже, за правилами адміністративного судочинства мали оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.
29.       Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, був визначений у розділі VII ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої й апеляційної інстанцій.
30.       ЦПК України у вказаній редакції передбачав, що скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ (частина друга статті 384).
31.       Оскільки, скаржник звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, прийнятої щодо виконання рішення у цивільній справі до набрання чинності Законом № 1404-VIIIі в ЦПК України у чинній на той час редакції був передбачений порядок для такого оскарження, Велика Палата Верховного Суду не погоджується з висновками судів першої й апеляційної інстанцій щодо належності цієї справи до юрисдикції адміністративного суду та вважає, що скарга має розглядатися за правилами цивільного судочинства.
(2)        Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
(2.1)   Щодо суті касаційної скарги
32.       Відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
33.       Згідно з частиною четвертою цієї статті у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
34.       Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
35.       Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
36.       Враховуючи викладені вище висновки, Велика Палата Верховного Суду вважає, що ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 6 березня 2017 року в частині закриття провадження за скаргою на постанову державного виконавця про накладення штрафу слід скасувати, а справу в цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
(2.2)   Щодо судових витрат
37.       З огляду на висновок щодо суті касаційної скарги судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, підлягають розподілу за результатами розгляду спору.
(3)        Висновки щодо застосування норм права
38.       Відповідно до пункту 10 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII скарги на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, подані в установленому законом порядку до набрання 5 жовтня 2016 року чинності цим Законом, розглядаються у строки та порядку, що діяли до набрання чинності цим Законом.
39.       ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, передбачав, що скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ (частина друга статті 384).
40.       Отже, скарги на рішення державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби про накладення на сторону виконавчого провадження штрафу, подані до суду, що видав виконавчий документ, до набрання чинності Законом № 1404-VIII, мають розглядатися за правилами цивільного судочинства.
З огляду на наведене, керуючись частиною першою статті 400, частиною третьою та четвертою статті 406, пунктом 2 частини першої статті 409, частиною шостою статті 411, статтями 416, 418, 419 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
П О С Т А Н О В И Л А :
1.   Касаційну скаргуКорсунь-Шевченківської міської ради задовольнити.
2.   Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 6 березня 2017 року в частині закриття провадження за скаргою на постанову державного виконавця про накладення штрафу скасувати; у цій частині справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач | | Д. А. Гудима
Судді: | Н. О. Антонюк | Н. П. Лященко
| С. В. Бакуліна | О. Б. Прокопенко
| В. В. Британчук | Л. І. Рогач
| В. І. Данішевська | І. В. Саприкіна
| О. С. Золотніков | О. М. Ситнік
| О. Р. Кібенко | О. С. Ткачук
| В. С. Князєв | В. Ю. Уркевич
| Л. М. Лобойко | О. Г. Яновська
Повний текст постанови підписаний 30 листопада 2018 року.