ПОСТАНОВА
Іменем України
21 листопада 2018 року 
м. Київ
справа № 2a-3163/10/0970 
адміністративне провадження №К/9901/30105/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів -  Гриціва М.І., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.04.2017р. (суддя: Кафарський В.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2017р. (судді: Нос С.П., Кухтей Р.В., Яворський І.О.)       у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області до ВАТ "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" про стягнення заборгованості,
встановив:
У березні 2017року Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2а-3163/10/0970.
Заява мотивована тим, що згідно частини 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про закінчення виконавчого провадження разом з виконавчими документами були надіслані до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.
Ухвалою Господарського суду Івано-франківської області від 04.10.2016р. провадження у справі про банкрутство ВАТ «Івано-Франківське шкіряне підприємство «Плай» припинено.
В січні 2017 року позивачем проведено ознайомлення з матеріалами судової справи стосовно ВАТ «Івано-Франківське шкіряне підприємство «Плай» і виявлено, що оригінали виконавчих листів за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, виданих Івано-Франківським окружним адміністративним судом, втрачено.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.04.2017р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2017р., про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.
З такими рішеннями судів попередніх інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким  задовольнити заяву щодо видачі дубліката виконавчого листа.
В обґрунтування касаційної скарги, позивач посилався на те, що начальником відділу платежів до пенсійної системи до юридичного відділу позивача надано службову записку, з якої вбачається, що у ході ознайомлення з матеріалами справи виконавчого провадження встановлено відсутність     будь-яких виконавчих документів стосовно боржника.
Крім того, до ліквідатора юридичної особи виконавчі документи стосовно ВАТ "Івано-Франківське шкіряне підприємство "Плай" не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Відповідно до частини першої статті 255 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Частиною 4 статті 257 КАС України (у вказаній редакції) встановлено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до частини 1 статті 258 цього Кодексу передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалене, видається один виконавчий лист.
Згідно ч. 1 ст. 260 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.) замість втраченого оригіналу виконавчого листа адміністративний суд, який видав виконавчий лист, за заявою стягувача або подання державного виконавця може видати його дублікат.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.11.2010р. в       адміністративній справі № 2а-3163/10/0970 позовні вимоги задоволено та стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківське шкіряне підприємство «Плай» (код 00307833) на користь управління Пенсійного фонду України в м.      Івано-Франківську заборгованість по відшкодуванню витрат на фактичні виплати та доставку пільгових пенсій в сумі 154040,03 грн.
Позивач 22.11.2010р. звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із заявою про видачу постанови у даній справі, а за відсутності її оскарження, просив суд видати виконавчий лист у цій же справі. 
Івано-Франківським окружним адміністративним судом 30.07.2013р. видано заявнику виконавчий лист у справі № 2а-3163/10/0970.
Вважаючи, що виконавчий лист втрачено, позивач  звернувся до суду з вказаною заявою.
Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив того, що заявником не наведено жодних обставин та не надано доказів, які б вказували на втрату виконавчого листа.
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не погоджується та вважає їх передчасними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до ст. 260 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.) замість втраченого оригіналу виконавчого листа адміністративний суд, який видав виконавчий лист, за заявою стягувача або поданням державного виконавця може видати його дублікат.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження втрати виконавчого листа позивачем надано акт господарського суду Івано-Франківської області про відсутність документів у справі та відповідь начальника відділу платежів до пенсійної системи.
В порушення статті 159 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.) судами не з'ясовано чи було відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом, чи вчинялись за ним будь-які виконавчі дії, а також не дано оцінки наданим позивачем письмовим доказам, які на його думку підтверджують факт втрати виконавчого документу.
Відповідно до ч. 2 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
Згідно пункту 1 частини 2 статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
За таких обставин рішення  судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.
Керуючись статтями 349, 345, 353, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
постановив:
Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області задовольнити частково.
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.04.2017р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2017р. скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:                    
О.П. Стародуб          
                                                                                                              
М.І. Гриців

В.М. Кравчук