Постанова
Іменем України
 
17 жовтня 2018 року 
м. Київ
 
справа № 203/1539/15-ц
 
провадження № 61-17329св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,  Штелик С. П., 
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач - ОСОБА_4,
 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року у складі судді Цокол Л. І. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 13 грудня                2016 року у складі колегії суддів: Музичко С. Г., Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22 листопада                      2005 року № 2К028Г у розмірі 1 238 013, 14 грн.
 
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня                      2016 року справу № 203/1539/15-ц передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.
До початку судового розгляду ОСОБА_4 подав клопотання про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі за його позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору та додаткових угод припиненими (справа № 201/4541/16-ц).
 
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 13 грудня                2016 року, провадження у цій справі зупинено до набрання законної сили рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі                             № 201/4541/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору та додаткових угод припиненими.
 
Судові рішення мотивовані тим, що наслідки розгляду цивільної справи                     № 201/4541/16, яка перебуває в провадженні Жовтневого районного суду                м. Дніпропетровська, мають суттєве значення та можуть вплинути на рішення у справі № 203/1539/15-ц, яка перебуває в провадженні Печерського районного суду м. Києва, тому заява про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню.
 
У січні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на зазначені судові рішення, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просило їх скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди не звернули уваги, що відповідач звернувся до суду з позовом про визнання кредитного договору та додаткових угод недійсними після звернення до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» з цим позовом, а з 10 листопада 2011 року відповідач не вважав кредитний договір та додаткові угоди до кредитного договору недійсними та виконував умови цього договору, що підтверджує його наміри на зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи про стягнення заборгованості. 
Крім того, суди не врахували того, що у разі визнання недійсним договору, ухвалене судом рішення про стягнення заборгованості відповідно до статті 361 ЦПК України 2004 року може бути переглянуто у зв'язку з                                   нововиявленими обставинами. 
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»                   ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
13 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Судами встановлено, ПАТ КБ «Приват Банк» у цій справі просить стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 22 листопада                 2005 року № 2К028Г у розмірі 1 238 013,14 грн.
 
Також у провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває справа № 201/4541/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ПАТ КБ «Приват Банк» про визнання кредитного договору від 22 листопад 2005 року № 2К028Г із змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами від 18 квітня 2006 року, від 21 листопада 2006 року, від 25 грудня 2006 року, від 28 березня 2008 року, від 25 квітня 2008 року, від 25 липня 2008 року, від                 10 жовтня 2008 року, від 21 жовтня 2008 року, від 20 листопада 2009 року, від 01 жовтня 2010 року, від 19 листопада 2010 року, від 29 квітня 2011 року, від                             10 листопада 2011 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк», припиненим, посилаючи на те, що банк, визначені договором кошти не надав.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України 2004 року у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі.
 
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
 
Така підстава зупинення провадження застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
 
Відповідні норми спрямовані, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростованими рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.
 
У клопотанні про зупинення провадження у справі ОСОБА_4 посилався на те, що у справі № 201/4541/16-ц, яка перебуває у провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, вирішуюється питання, що стосуються підстав позову у цій справі, а саме наявності заборгованості за кредитним договором від 22 листопад 2005 року № 2К028Г.
 
Таким чином суди, повно та всебічно дослідивши обставини, викладені у клопотанні ОСОБА_4 про зупинення провадження у цій справі, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, установивши, що від вирішення питання про визнання припиненим кредитного договору та додаткових угод до нього, що є предметом спору у справі № 201/4541/16-ц, залежить правильне вирішення справи, що переглядається, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав зупинення провадження у цій справі до вирішення справи № 201/4541/16-ц .
 
Крім того, згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2018 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2017 року про призначення судової економічної експертизи у справі № 201/4541/16-ц скасовано та поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.00 год 20 листопада 2018 року
Касаційний суд відхиляє доводи заявника про те, що зупинення провадження порушує право позивача на вирішення справи протягом розумного строку, оскільки відповідно до статті 71 ЦПК України 2004 року зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків.
 
Процесуальна можливість перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, на яку посилається ПАТ КБ «ПриватБанк», не є підставою для відмови в зупиненні провадження у справі у випадку, передбаченому пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК України 2004 року.
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судових рішень, оскільки суди першої і апеляційної інстанцій постановили ухвали з додержанням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.
 
Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 13 грудня 2016 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий   Судді | В. С. Висоцька   А. О. Лесько   С. Ю. Мартєв   В. М. Сімоненко   С. П. Штелик