П О С Т А Н О В А 

Іменем України
 
18 вересня 2018 року
м. Київ
Справа № 800/590/17 (П/9901/50/18) 
Провадження № 11-223заі18
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді-доповідача Саприкіної І. В.,
суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ткачука О. С., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
за участю:
секретаря судового засідання - Сергійчук Л. Ю.,
позивача - ОСОБА_3,
представника позивача - ОСОБА_4,
представника відповідача Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів - Погребняка С. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (головуючого судді Білоуса О. В., суддів: Бевзенка В. М., Шарапи В. М., Данилевич Н. А., Желтобрюх І. Л.) від 01 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИЛА:
У січні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - Комісія; КДКП), у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Комісії від 15 листопада 2017 року № 263-дп17 «Про накладення дисциплінарного стягнення на заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва ОСОБА_3».
Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.
Не погодившись із таким судовим рішенням з підстави порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначив, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду як судом першої інстанції не було досліджено всі докази та неповно встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною у спірному рішенні, 15 листопада 2017 року КДКП прийняла рішення № 263-дп17 «Про накладення дисциплінарного стягнення на заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва ОСОБА_3» у спосіб, на підставі та в межах, передбачених Конституцією та законами України.
Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів, у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що рішення Комісії від 15 листопада 2017 року № 263-дп17 про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності шляхом накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани прийнято на підставі приписів законодавства, в межах наданих повноважень та з додержанням належної процедури, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, ВеликаПалата Верховного Суду встановила таке.
ОСОБА_3 призначений на посаду заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва згідно з наказом Прокуратури м. Києва від 15 грудня 2015 року № 4586к.
04 серпня 2017 року до КДКП надійшла дисциплінарна скарга виконувача обов'язків прокурора м. Києва Кононенка П. М. про вчинення дисциплінарного проступку заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва ОСОБА_3 Цю скаргу обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 не забезпечив контроль за здійсненням процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 12017100050001896 від 27 лютого 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК України) за фактом замаху на заволодіння бюджетними коштами службовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю «Амеро Гранд» шляхом подачі до органів фіскальної служби розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість. Зокрема, під час проведення 23 травня 2017 року слідчим СВ УП ГУНП у м. Києві за ухвалою суду від 18 травня 2017 року огляду в нежитлових приміщеннях за адресою: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 18/14 усупереч вимогам ч.5 ст. 237 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) вилучено газове обладнання вартістю 30 млн. грн. Вказане майно не має значення для кримінального провадження, у ході слідчої дії його власника не встановлено. На порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт вилученого майна до суду не направлялося, а 31 травня 2017 року слідчий передав майно суб'єкту господарювання, який не є його власником.
Вказані дії призвели до порушення майнових прав власника вилученого газового обладнання - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія С.Р.К.», а за вказаним фактом прокуратура міста розпочала кримінальне провадження № 42017100000000910 від 24 липня 2017 року за ч. 3 ст. 365 КК України.
У вказаній скарзі також зазначено, що через неналежну організацію процесуального керівництва не забезпечено розкриття корупційних злочинів і злочинів у бюджетній сфері. У 2016 році до суду скеровано два обвинувальних акти про правопорушення цієї категорії, у 2017 році - одне.
Крім того, у поданій стосовно ОСОБА_3 дисциплінарній скарзі зауважено, що неналежний стан організації процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 42016101050000137 від 19 серпня 2016 року за ч. 2 ст. 364-1 КК України за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Публічного акціонерного товариства «Київський експериментальний механічний завод «Зварка» сприяв порушенню прав громадян під час розгляду звернень. Так, на звернення громадянина ОСОБА_9 від 24 жовтня 2016 року щодо неналежного виконання посадових обов'язків працівниками Київської місцевої прокуратури № 5 листом від 26 жовтня 2016 року за підписом заступника керівника прокуратури ОСОБА_3 заявнику надано інформацію про стан та орган досудового розслідування кримінального провадження, що не відповідає дійсності.
На підставі вищезазначеної скарги рішенням члена Комісії Погребняка С. П. від 07 серпня 2017 року відкрито дисциплінарне провадження № 11/2/4-209дс-97дп-17 стосовно прокурора Катишева К. М., а 27 жовтня 2017 року складено висновок про відсутність дисциплінарного проступку та запропоновано закрити зазначене дисциплінарне провадження.
У подальшому КДКП прийняла рішення від 15 листопада 2017 року № 263-дп17 «Про накладення дисциплінарного стягнення на заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва ОСОБА_3», яким притягнула позивача до дисциплінарної відповідальності та застосувала до нього дисциплінарне стягнення у виді догани. Це рішення мотивовано тим, що порушення, зазначені у скарзі від 04 серпня 2017 року, мали місце через неналежне виконання ОСОБА_3 службових обов'язків.
Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_3 до суду з адміністративним позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані на противагу їм аргументи КДКП, перевіривши матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду  знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Основного Закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 123 Конституції України передбачає, що організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру».
Відповідно до ст. 44, 45 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів. Дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, у якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.
Згідно зі ст. 47 Закону № 1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а в разі необхідності й інші особи. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.
При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення. Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування. (ч. 1-3, ст. 48 Закону № 1697-VII).
Стаття 49 Закону № 1697-VII визначає види дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на прокурора. Згідно з п.1 ч.1 ст. 49 цього Закону на прокурора може бути накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, наказом керівника Київської місцевої прокуратури № 5 від 15 грудня 2015 року № 18 «Про розподіл обов'язків між працівниками Київської місцевої прокуратури № 5» (далі - наказ № 18) на ОСОБА_3 було покладено організацію нагляду за дотриманням законів у формі процесуального керівництва під час проведення досудового розслідування слідчими СВ Оболонського УП, зокрема, у справах щодо власності.
Підставою для накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у виді догани було неналежне виконання ним службових обов'язків, передбачених наказом № 18, а також надання недостовірної інформації на звернення громадянина ОСОБА_9
Обґрунтовуючи свою позицію, ОСОБА_3 посилається на необізнаність про факт вилучення майна за результатами проведення огляду в межах кримінального провадження № 12017100050001896, а тому в нього не було можливості вчинити будь-які дії, спрямовані на усунення вказаних порушень. При цьому позивач підтвердив наявність у нього обов'язків, визначених наказом № 18.
При виконанні своїх обов'язків прокурори, зокрема, повинні: а) справедливо, неупереджено й об'єктивно виконувати свої функції; б) поважати і намагатися захищати права людини, як це викладено в Конвенції (п. 24 Рекомендації Rec (2000) 19 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо ролі прокуратури в системі кримінального правосуддя, ухваленій Комітетом Міністрів Ради Європи (далі - Комітет Міністрів) на 724 засіданні заступників міністрів 6 жовтня 2000 року(далі - Рекомендація Rec (2000) 19).
У тексті Рекомендації Rec (2000) 19 підкреслюються дві істотні вимоги: поважати права окремої особи і прагнути ефективності, за яку прокурор частково несе відповідальність (Коментар до індивідуальних рекомендацій за п. 24 Рекомендації Rec (2000) 19).
Стосовно такої відповідальності Рекомендація Rec (2000) 19, зокрема, передбачає, що держава повинна вжити заходів, щоб дисциплінарне судочинство проти прокурорів регулювалося законом і гарантувало справедливу й об'єктивну оцінку та рішення, що є предметом незалежного і неупередженого нагляду (підп. «ґ» п. 5).
Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з твердженням суду першої інстанції, що необізнаність позивача про незаконне вилучення майна за результатами проведення огляду в межах кримінального провадження № 12017100050001896 не звільняє ОСОБА_3 від виконання ним посадових обов'язків, визначених наказом № 18, і як наслідок, не може бути підставою для скасування рішення КДКП від 15 листопада 2017 року № 263-дп17.
Щодо надання ОСОБА_3 недостовірної інформації на звернення громадянина ОСОБА_9, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на таке.
Суд установив, що СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 42016101050000137 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України (службова недбалість).
19 серпня 2016 року прокурором Київської міської прокуратури № 5 Батриним Ю. М. визначено підслідність здійснення досудового розслідування вказаного вище провадження і в той же день його матеріали передано до СВ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.
Однак, згідно з даними Єдиного реєстру досудових розслідувань процесуальним керівником 22 серпня 2016 року визначено підслідність за СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві. При цьому у матеріалів кримінального провадження відсутні процесуальні дані, що підтверджують прийняте прокурором рішення.
Із наданих пояснень прокурора Київської міської прокуратури № 5 Батриним Ю. М. встановлено, що передача кримінального провадження № 42016101050000137 до СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснювалась наручно. Проте, у матеріалах кримінального провадження відсутні документи, які підтверджують його надходження до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві та розписки про отримання слідчим цих матеріалів.
Водночас встановлено, що заступник керівника Київської міської прокуратури № 5 ОСОБА_3 неодноразово надавав ОСОБА_9 відповіді, що місцевою прокуратурою направлено лист до ГУ ДФС у м. Києві щодо проведення службової перевірки відносно слідчого СВ ФР ДПІ в Оболонському районі м. Києва у зв'язку з порушеннями ним процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42016101050000137. Однак, як убачається з матеріалів справи, вказаний лист не надсилався, у зв'язку із чим відповіді ОСОБА_9 надавалися недостовірно.
Обґрунтовуючи свою позицію, ОСОБА_3 визнав факт надання ним недостовірної інформації на запит громадянина ОСОБА_9, однак зазначив про неспівмірність відповідальності за допущене ним порушення та застосування щодо нього дисциплінарного стягнення у виді догани одночасно з попереднім застосуванням щодо нього заходів матеріального впливу у виді позбавлення премії.
Однак, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що такі твердження позивача є недоречними, оскільки позбавлення премії не вважається дисциплінарним стягненням, передбаченим ст. 49 Закону № 1697-VII, яке накладається за наявності дисциплінарного проступку і не залежить від факту вжиття або не вжиття таких заходів як позбавлення премії.
Що стосується доводів скаржника про вчинення КДКП процесуальних порушень  під час прийняття оскаржуваного рішення, а саме присутності під час голосування Комісією члена КДКП Погребняка С. П., який проводив перевірку та готував висновок щодо дисциплінарного проступку ОСОБА_3, Велика Палата Верховного Суду вважає необґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону № 1697-VII член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування 
На виконання вимог суду КДКП направила відеозапис та протокол засідання Комісії від 15 листопада 2017 року. З відеозапису вбачається, що член КДКП Погребняк С. П. до кімнати для голосування не виходив. Крім того, дані обставини підтверджуються витягом з протоколу засідання КДКП. 
При цьому суд звертає увагу, що аудіо- чи відео-фіксація процесу таємного голосування при прийнятті рішення за результатами розгляду висновку про наявність дисциплінарного проступку законодавством не передбачена з огляду на необхідність забезпечення його таємниці. 
Таким чином, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_3, дійшов вірного висновку, що рішення Комісії від 15 листопада 2017 року № 263-дп17 «Про накладення дисциплінарного стягнення на заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 5 м. Києва ОСОБА_3» обґрунтоване, прийняте у спосіб, на підставі та в межах, передбачених Конституцією та законами України.
З огляду на зазначене вище, Велика Палата Верховного Суду не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, правові висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду скаржником не спростовані.
Ураховуючи викладене та керуючись ст. 242, 266, 315, 316, 322  КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного від 01 лютого 2018 року - залишити без задоволення.
Рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя-доповідач:                                                            І.В.Саприкіна
Судді:                                               
Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна   О.Б. Прокопенко 
В. В. Британчук Л.І. Рогач
В. І. Данішевська  О. М. Ситнік
О. С. Золотніков О.С. Ткачук
О. Р. Кібенко В.Ю. Уркевич
                                                                                   О.Г.Яновська