ПОСТАНОВА
Іменем України

29 серпня 2018 року 

м. Київ
справа №814/1449/17
адміністративне провадження №К/9901/50803/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Кравчука В.М., 
суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., 
розглянув в попередньому судовому засіданні справу №814/1449/17 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 (суддя: Гордієнко Т.О.) та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2018 (колегія у складі суддів: Потапчук В.О., Шляхтицького О.І., Семенюка Г.В.) у справі №814/1449/17 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців апарату виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування свідоцтв на право власності.

І. ПРОЦЕДУРА

1. Позивач звернувся до адміністративного суду з позовом до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців апарату виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23676864 від 14.08.2015, визнання протиправним та скасування свідоцтво на право власності № 42296493 від 14.08.2015 № 42296720 від 14.08.2015.
2. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.11.2017, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2018, в задоволенні позову відмовлено.
3. 16.05.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2018. 
4. У касаційній скарзі Позивач із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2018 та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
5. Ухвалою Верховного Суду від 07.06.2018  відкрито провадження у справі. Станом на 29.08.2018 відзив від Відповідача та третьої сторони не надходив.
6. Позивачем двічі було заявлено клопотання про зупинення виконання оскаржуваних постанов, в задоволенні яких ухвалами від 07.06.2018 та 27.08.2018 було відмовлено.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Позивачу 02.09.2016 стало відомо, що 14.08.2015 реєстраційною службою Первомайського міськрайонного управління юстиції було зареєстровано право власності на нерухоме майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на ОСОБА_2 на підставі заяви № 12572345 від 29.07.2015, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
8. Позивач у позовній заяві зазначає, що фактично проживає за адресою : АДРЕСА_1 понад 15 років, та повідомив суд, що станом на день подачі позову у Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області розглядається справа за позовом ОСОБА_2 щодо виселення позивача зі спірної квартири.
9. Позивач вважає, що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить йому, оскільки у нього є договір № 37 від 04.02.1997, укладений з БМУ «Первомайськгоспбуд» на дольову участь в будівництві 120 кв. житлового будинку по вул.   Достоєвського, 32, за умовами якого підрядник завершує будівництво кв.107, а позивач здійснює оплату вартості робіт.
10.          Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради № 349 від 07.07.2003 затверджено акт державної комісії прийняття в експлуатацію другої секції на 40 квартир 120 квартирного житлового будинку по вул.   Достоєвського, 32. Будинок 32 у м. Первомайську був прийнятий в експлуатацію у 2003 році.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11.          В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначав, що здійснення відповідачем реєстрації права власності на квартиру № 107 за ОСОБА_2 відбулось в порушення вимог чинного законодавства, оскільки подані ним документи не відповідають вимогам та не дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Технічний паспорт слід вважати нікчемним, оскільки був сфабриковано та складено без присутності представників БТІ.
12. Відповідач позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.
13. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки реєстрація за ним права власності АДРЕСА_1 відбулась відповідно до вимог чинного законодавства.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14.          Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов'язковою умовою визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями суб'єкта владних повноважень, тобто, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача.
15.          Позивач всупереч ст.71 КАС України не довів суду, які права його порушені, оскільки рішенням суду, яке набрало закону силу, йому відмовлено у праві власності на спірну квартиру. З огляду на викладені обставини, позивачем не доведено порушення його прав з боку відповідача, тому суд не дає оцінку наданим ОСОБА_2 документам для реєстрації права власності на спірну квартиру.
16.          Судами було встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 2-1492/2008 від 03 листопада 2008 року за позовом ОСОБА_1 до Первомайського міськвиконкому про визнання права власності на АДРЕСА_1 позивачу у позові відмовлено, в зв'язку з тим, що заборгованість зі сплати вартості квартири не була сплачена у повному обсязі, умови договору не були виконані, тому неможливо визнати право власності на спірну квартиру. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2009 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
17. Окрім того, у лютому 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним рішення міської ради щодо відмови йому у видачі ордера для заселення його у вказану кв.107 та зобов'язання раду прийняти рішення про видачу ордеру.
18. При цьому, ухвалою Вищого адміністративного суду від 07 листопада 2013 року постанову суду І інстанції, якою позивачу відмовили у позові та ухвалу суду ІІ інстанції залишили без змін та зазначено, що вимоги про видачу ордеру витікають із цивільно-правових інтересів позивача щодо спірної квартири, які вже врегульовані 03 листопада 2008 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області та ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2009 року, відповідно до яких у визнанні права власності за ОСОБА_1 на спірну квартиру відмовлено.
19. З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволення позову ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 серпня 2015 року №23676864 та визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності від 14 серпня 2015 року №42296493, 42296720, оскільки існують рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 2-1492/2008 від 03 листопада 2008 року та рішення Вищого адміністративного суду від 07 листопада 2013 року у справі №К/9991/17642/11, яке набрало законної сили, та якими відмовлено позивачу у видачі ордеру та у визнанні за ним права власності на спірну квартиру.
20.          Будь-які інші докази щодо підстав для реєстрації за позивачем права власності або інших речових прав на вищевказану квартиру 107 в матеріалах справи відсутні.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

21.          Позивач у своїй касаційній скарзі не погоджується з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки:
А) судами першої та апеляційної інстанції не враховано доводи представника позивача про причетність позивача до справи, оскільки у позивача наявні правовстановлюючі документи у вигляді договору;
Б) судами не було оцінено всі докази, надані Позивачем у справі, зокрема щодо незаконного проникнення третьою особою до квартири АДРЕСА_1

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

22.          Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції з таких підстав.
23.          Судами попередніх інстанцій встановлено наявність рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 2-1492/2008 від 03 листопада 2008 року, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2009 року відповідно до яких Позивачу відмовлено у визнанні за ним права власності на спірну квартиру. Разом з тим, в ухвалі Вищого адміністративного суду від 07 листопада 2013 року зроблено висновок, що вимоги про видачу ордеру витікають із цивільно-правових інтересів позивача щодо спірної квартири, судовий спір щодо яких вже розглянутий у вищезазначених рішеннях.
24.          Отже, Суд доходить висновку, що Позивач не спростував висновків судів попередніх інстанцій про відсутність в нього порушеного права у зв'язку з прийняттям рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23676864 від 14.08.2015,  видачею свідоцтва на право власності № 42296493 від 14.08.2015 № 42296720 від 14.08.2015.
25.          Щодо доводу про незаконне проникнення третьою особою до квартири АДРЕСА_1, Суд зазначає, що згідно із ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Зокрема, суди адміністративної юрисдикції не наділені повноваженнями щодо кваліфікації тих або інших дій як злочинних, тобто таких, що вчинені всупереч Кримінальному кодексу України. Належними доказами злочинності дій є відповідні вироки судів загальної юрисдикції. Відтак, Суд доходить висновку, що Позивачем у справі не було надано доказів ознак злочину при виготовленні технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1. 
26. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.
27. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
28. Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
29. Відповідно до ст. 341 КАС України  Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
30. Суд позбавлений повноважень здійснювати переоцінку фактичних обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій.
31. Позивач у касаційній скарзі не навів жодного доводу, що свідчив би про неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
32. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
33. Судження та міркування скаржника не спростовують правильності правових висновків судів попередніх інстанцій, у зв'язку з чим його касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2018 у справі №814/1449/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                    Н.В. Коваленко