ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року 
м. Київ
справа №  918/926/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Сухового В.Г., 

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю - фірми "Енергоінвест" 
на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 05.07.2018 (головуючий Олексюк Г.Є., судді: Маціщук А.В. і Гудак А.В.)
у справі № 918/926/17
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю - фірми "Енергоінвест" (далі - Товариство)
до регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області (далі - Відділення),
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області (далі - Головне управління); 
2) управління Державної казначейської служби України у місті Рівному (далі - Управління),
про стягнення 25 562 582,00 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:
Товариство звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Відділення, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головного управління та Управління, про стягнення з Відділення грошових коштів у сумі 25 562 582,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відділення на час подання даного позову утримує майно Товариства, а саме, грошові кошти сплачені останнім за пакет акцій ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" в сумі 25 562 582,00 грн. без достатніх на те правових підстав, оскільки договір купівлі-продажу пакета акцій відкритого акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" за конкурсом від 05.01.2007 (далі - Договір) розірвано за рішенням суду, а пакет придбаних Товариством акцій повернуто державі.
Рішенням господарського суду Рівненської області від 27.03.2018 позовні вимоги  задоволено. Стягнуто з Відділення на користь Товариства грошові кошти у сумі   25 562 582,00 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Відділення звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В подальшому Відділенням було подано клопотання про зупинення провадження у справі № 918/926/17 до розгляду Рівненським міським судом Рівненської області кримінальної справи  № 569/2536/16-к по обвинуваченню генерального директора ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" ОСОБА_1, який підозрюється у доведенні до банкрутства ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" за ознаками злочину, передбаченого статтею 219 Кримінального кодексу України.
Клопотання обґрунтоване тим, що Товариством, засновником якого є ТОВ "Інтерекопласт" вживались заходи щодо розтрати майна ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", а    оцінку даним обставинам надає Рівненський міський суд Рівненської області в рамках кримінального провадження у справі № 569/2536/16-к.
Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.07.2018 клопотання Відділення про зупинення провадження у справі № 918/926/17 задоволено. Провадження у справі № 918/926/17 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі № 569/2536/16-к.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що результат розгляду кримінальної справи № 569/2536/16-К відносно генерального директора ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" - ОСОБА_1, який обвинувачується    за статтею 219 Кримінального кодексу України, а в свою чергу Товариством, засновником якого є ТОВ "Інтерекопласт" вживались заходи щодо розтрати майна ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", вплинуть на результати розгляду справи № 918/926/17, оскільки у кримінальному провадженні встановлюються обставини щодо навмисного доведення ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" до банкрутства, і це є такими обставинами, які можуть вплинути на оцінку доказів у даній справі.
Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, Товариство звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу направити на розгляд до апеляційного суду.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції: у оскаржуваній ухвалі не було зазначено, які саме факти матимуть преюдиційне значення для вирішення даної справи, що встановлюються у кримінальній справі стосовно фізичної особи, яка не є учасником справи № 918/926/17, і яким чином такі факти впливають на оцінку доказів у справі № 918/926/17; з огляду на предмет та підставу поданого позову у даній справі, не враховано, що відсутня об'єктивна неможливість розгляду справи № 918/926/17 до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі   № 569/2536/16-к.
Відділення подало відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, просить залишити її без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
Від Головного управління та Управління відзиви на касаційну скаргу не надходили.
Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 17.09.2018 № 2381 у зв'язку з відпусткою судді  Селіваненка В.П. призначено повторний автоматичний розподіл судової справи  № 918/926/17, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Сухового В.Г.
Перевіривши повноту встановлення апеляційним судом обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.
Судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали встановлено, що відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 227 ГК України передбачено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об'єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов'язаної справи іншим судом.
При цьому для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, ще мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну       справу       через       обмеженість своєї юрисдикції    щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи певної черговості розгляду вимог тощо.
З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що результат розгляду кримінального провадження № 569/2536/16-К відносно генерального директора ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод"- ОСОБА_1, який обвинувачується    за статтею 219 Кримінального кодексу України, а в свою чергу ТОВ фірма "Енергоінвест", засновником якої є ТОВ "Інтерекопласт" вживались заходи щодо розтрати майна ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", вплинуть на результати розгляду справи №918/926/17, а тому наявні підстави для зупинення, оскільки у кримінальному провадженні встановлюються обставини щодо навмисного доведення ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" до банкрутства, і це є такими обставинами, які можуть вплинути на оцінку доказів у даній справі. 
Однак з таким висновком суду апеляційної інстанції не може погодитись Касаційний господарський суд, оскільки судом апеляційної інстанції залишено поза увагою, що згідно з пунктом 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
При цьому пов'язаною зі справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для такого господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Судом апеляційної інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали не обґрунтовано, яким чином розгляд кримінальної справи № 569/2536/16-к унеможливлює розгляд справи № 918/926/17, не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні цієї справи, виходячи з предмета та підстав спору, та яким чином встановлені в кримінальній справі обставини вплинуть на оцінку доказів у цій справі.
Крім того, сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду кримінальної справи, апеляційний господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду апеляційної скарги Відділення у  справі  № 918/926/17.
Також апеляційним судом розглядаючи клопотання Відділення про зупинення провадження у справі № 918/926/17 до розгляду Рівненським міським судом Рівненської області кримінальної справи № 569/2536/16-к залишено поза увагою, що в якості доказів Відділенням було додано до клопотання ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області постановленої у кримінальній справі № 569/1630/16-к. Тобто Відділення посилається на одну кримінальну справу як підставу зупинення провадження у справі № 918/926/17, а як доказ подає ухвалу суду постановлену по іншій кримінальній справі.
Отже, не звернувши уваги на наведені обставини, апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, порушивши при цьому приписи пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.
Водночас, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Наведеного судом апеляційної інстанції враховано не було, тому, зупинивши провадження в цій справі, суд порушив право сторін на розгляд справи упродовж розумного строку.
За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції прийнята з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню.
Згідно з частиною третьою статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
Згідно з приписами пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
Пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
Відповідно до частини четвертої статті 310 ГПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Враховуючи, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а зупинення провадження стало наслідком розгляду клопотання Відділення, згідно з статтею 129  ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на Відділення. 
Керуючись статтями 129, 304, 308, 310, 315, 316 ГПК України,
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю - фірми "Енергоінвест" задовольнити.
2. Ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 05.07.2018 у справі                  № 918/926/17 скасувати.
3. Справу № 918/926/17 передати для розгляду до Північно-західного апеляційного господарського суду.
4. Стягнути з регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю - фірми "Енергоінвест"   1 762,00 грн. судового збору за розгляд касаційної скарги.
Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Рівненської області. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              І. Булгакова

Суддя                                                                                                             Б. Львов 
          
Суддя                                                                                                             В. Суховий