ПОСТАНОВА
Іменем України

14 листопада 2018 року 
Київ
справа №503/1511/16-а
адміністративне провадження №К/9901/44717/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Гриціва М.І., 
суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -
розглянув у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Кодимському районі Одеської області (далі - управління ПФУ) на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року (суддя Косцова І.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов'язання вчинити дії, - 
встановив:
Кодимський районний суд Одеської області постановою від 13 жовтня 2016 року позов задовольнив частково. 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, управління ПФУ подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржену постанову в повному обсязі та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову.
Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10 листопада 2016 року зазначену апеляційну скаргу залишив без руху у зв'язку з несплатою судового збору за її подання та надав строк для усунення недоліків до 10 грудня 2016 року. 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху управління ПФУ отримало 16 грудня 2016 року.
Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01 лютого 2017  року апеляційну скаргу повернув апелянту з огляду на невиконання вимог ухвали від 10 листопада 2016 року.
Управління ПФУ не погодилося із рішенням суду апеляційної інстанції і звернулося із касаційною скаргою про його скасування та направлення справи для продовження розгляду по суті до цього ж суду.
Скаржник покликається на відсутність коштів, призначених для сплати судового збору, та на можливість суду забезпечити належний баланс між інтересами держави у сплаті судового збору та позивача на судовий захист. Зазначає й про те, що оскільки з 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 06  грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно з яким Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору, то в апеляційного суду не було перешкод для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження.
ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу управління ПФУ без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду з'ясував обставини, на підставі яких було прийнято оскаржене рішення суду апеляційної інстанцій, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.
Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 8 липня 2011  року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).
Умови та порядок звільнення від сплати судового збору передбачені у статті 8 Закону №  3674-VI та статті 88 КАС (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року).
Зокрема, Кодексом передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Аналогічна норма міститься у статті 133 КАС у редакції, чинній після 15  грудня 2017 року.
Відповідно до Закону № 3674-VI (у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 01 вересня 2015  року, далі - Закону №  484-VIII) Пенсійний фонд України та його органи були позбавлені пільг щодо сплати судового збору.
Крім того, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону  №  484 VIII зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.
Отже, на момент звернення управління ПФУ із апеляційною скаргою (у листопаді 2016 року), тобто на час вчинення відповідної процесуальної дії, законодавець визначив обов'язок Пенсійного фонду України та його органів щодо сплати судового збору та зобов'язав Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування.
В аспекті наведеного слід також зазначити, що відповідно до статті 341 КАС (у редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З огляду на викладене, Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, - 
постановив:
Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Кодимському районі Одеської області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                         М.І. Гриців

Судді          :                                                                                          Я.О. Берназюк

                                                                                                    Н.В. Коваленко