ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року 
м. Київ

Справа №  5011-50/11240-2012 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Катеринчук Л.Й.,
за участю секретаря судового засідання Співака С.В. 

учасники справи:
боржник - Приватне акціонерне товариство "Дніпровська пристань"
представник боржника - ОСОБА_5, довіреність Б/н від 16.06.2018, 
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю  "Панорама груп"
представник кредитора - ОСОБА_6, довіреність б/н від 16.04.2018,
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю  "Веста Девелопмент"
представник кредитора - ОСОБА_6, довіреність б/н від 16.04.2018,
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю  "Янтарне місто"
представник кредитора - ОСОБА_6, довіреність б/н від 16.04.2018,
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптова мережа 2011"
представник кредитора - ОСОБА_7, довіреність б/н від 14.09.2018, ОСОБА_8, довіреність б/н від 09.01.2018,
скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Пасаж"
представник скаржника - ОСОБА_6, довіреність б/н від 16.04.2018,
скаржник - Компанія "Ріверсайд ОЮ" 
представник скаржника - ОСОБА_9, довіреність № 2446 від 01.09.2017,
арбітражний керуючий - Куделя Марія Олександрівна
представник арбітражного керуючого - Барабаш М.Ю., довіреність б/н від 04.12.2017,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги
1.          Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Пасаж"
2.          Компанії "Ріверсайд ОЮ"
на ухвалу Господарського суду м. Києва 
від 21.02.2018
у складі судді: Чеберяк П.П.
та постанову Київського апеляційного господарського суду 
від 17.04.2018
у складі суддів: Сотнікова С.В. (головуючого), Остапенка О.М., Верховця А.А.,
у справі за заявою
Приватного акціонерного товариства "Дніпровська пристань"
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.08.2012 порушено провадження у справі № 5011-50/11240-2012 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Дніпровська пристань" (далі - ПрАТ "Дніпровська пристань"), призначено підготовче засідання суду, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Микитьона В.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.11.2012 у справі № 5011-50/11240-2012 за результатами підготовчого засідання визнано неплатоспроможним ПрАТ "Дніпровська пристань"; зобов'язано боржника подати до офіційних друкованих органів у десятиденний строк з дати отримання даної ухвали оголошення про порушення справи про банкрутство. 

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.01.2018 продовжено строк процедури розпорядження майном ПрАТ "Дніпровська пристань" на шість місяців до 18.05.2018, продовжено строк повноважень розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Куделі Марії Олександрівни на шість місяців, до 18.05.2018.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 у справі № 5011-50/11240-2012 (суддя - Чеберяк П.П.) за результатами попереднього засідання визнано конкурсними кредиторами ПрАТ "Дніпровська пристань":  

першої  черги:
ТОВ "Керама-Стиль" на суму 1142,00 грн.,
ТОВ "Оптова мережа 2011" на суму 1147 грн.,
ПАТ "Київводоканал" на суму 1073,00 грн.; 

четвертої черги:
ТОВ "Стілф" на суму 56047766,36 грн.,
ТОВ "Веста Девелопмент" на суму 287141,99 грн.,
Компанію "АС Віндоор" на суму 8085765,17 грн.,
Компанію "Дельта Макс Груп ОЮ" на суму 68717167,64 грн.,
ТОВ "Керама-Стиль" на суму 108179,05 грн.,
ТОВ "ТВН КОМ" на суму 115456,69 грн.,
ТОВ "Еко-Стиль" на суму 230970,51 грн.,
Компанію "Актсіасельес КХ Енергія Консульт" на суму 2877174,86 грн.,
ПАТ "Укрпангруп" на суму 22268722,94 грн.,
ТОВ "Янтарне місто" на суму 110000,00 грн.,
ТОВ "Комфорт Маркет Люкс" на суму 1852673,00 грн.,
ТОВ "Оптова мережа-2011" на суму 269579999,73 грн.,
ТОВ "Бізнес Пасаж" на суму 349000,00 грн.,
ПАТ "Київводоканал" на суму 1944,72 грн.,
ТОВ "Панорама груп" на суму 656506,98 грн.,
Компанію "Філгейт Кредит Ентерпрайзес" на суму 3553822,94 грн.,
ТОВ "Електроспец Плюс" на суму 55284,55 грн.;

затверджено реєстр вимог кредиторів ПрАТ "Дніпровська пристань" на загальну суму 434900939,10 грн.;

відмовлено у визнанні кредиторських вимог до боржника ТОВ "Стілф", ТОВ "Веста Девелопмент", Компанії "АС Віндоор", Компанії "АС Ірес Ехітус", Компанії "Актсіасельес КХ Енергія Консулат", Компанії "Філгейт Кредит Ентерпрайзес", Компанії "Ріверсайд ОЮ", Державній податковій інспекції у Дніпровському районі м. Києва. 

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.02.2012 у справі № 5011-50/11240-2012 ТОВ "Бізнес Пасаж" та Компанія "Ріверсайд ОЮ" звернулися до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просили скасувати ухвалу попереднього засідання Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

При цьому, Компанія "Ріверсайд ОЮ" оскаржувала невизнання її вимог та визнання кредиторських вимог ТОВ "Оптова мережа-2011".

ТОВ "Бізнес Пасаж" оскаржувало визнання кредиторських вимог ТОВ "Оптова мережа-2011". Апеляційна скарга ТОВ "Бізнес Пасаж" також ґрунтувалась на доводах щодо застосування строків позовної давності до грошових вимог ТОВ "Оптова мережа-2011" за інвестиційним договором від 20.03.2006 № ДИ-06/03 в розмірі 17874522 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі №  5011-50/11240-2012 (головуючий суддя - Сотніков С.В., суддя - Остапенко О.М., суддя - Верховець А.А.) апеляційну скаргу ТОВ "Бізнес Пасаж" залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Компанії "Ріверсайд ОЮ" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 у справі №  5011-50/11240-2012 залишено без змін. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладено на ТОВ "Бізнес Пасаж" в сумі 8047,50 грн. та Компанію "Ріверсайд ОЮ" в сумі 10572,00 грн.

При цьому, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість заявлених ТОВ "Оптова мережа-2011" кредиторських вимог. Крім того, вказали, що оскільки ТОВ "Бізнес Пасаж" не є стороною у спорі, то заявлені вимоги про застосування позовної давності задоволенню не підлягають. Вимоги Компанії "Ріверсайд ОЮ" не визнані з огляду на те, що кредитором не додано належних доказів, що підтверджують заявлені вимоги.  

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012, ТОВ "Бізнес Пасаж" звернулося з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових актів та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, подавши при цьому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на невірне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. ст. 1, 5, 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції до набрання чинності з 19.01.2013 змін, внесених Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI), а також вказує на неповне дослідження фактичних обставин справи, які є предметом спору.

Також, не погоджуючись з ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012, Компанія "Ріверсайд ОЮ" звернулася з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових актів та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, подавши при цьому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. ст. 1022, 1023 ЦК України, крім того вказує на неповне дослідження судами всіх матеріалів справи.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 5011-50/11240-2012 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 25.05.2018.

У зв'язку з відпусткою судді Білоуса В.В., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5011-50/11240-2012 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Жуков С.В., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2018.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду суддів: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Жукова С.В., судді - Катеринчук Л.Й., від 11.06.2018 клопотання ТОВ "Бізнес Пассаж" про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження задоволено. Клопотання Компанії "Ріверсайд ОЮ" про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження задоволено. Поновлено ТОВ "Бізнес Пассаж" та Компанії "Ріверсайд ОЮ" строк на касаційне оскарження. Об'єднано в одне касаційне провадження касаційні скарги ТОВ "Бізнес Пассаж" та Компанії "Ріверсайд ОЮ". Відкрито касаційне провадження у справі № 5011-50/11240-2012 Господарського суду м. Києва за касаційними скаргами ТОВ "Бізнес Пассаж" та Компанії "Ріверсайд ОЮ"  на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012. Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційних скарг ТОВ "Бізнес Пассаж" та Компанії "Ріверсайд ОЮ" відбудеться 07.08.2018. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 27.06.2018. Доведено до відома учасників справи, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

У зв'язку з відпусткою судді Катеринчук Л.Й., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5011-50/11240-2012 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2018.

Судове засідання 07.08.2018 у справі № 5011-50/11240-2012 не відбулося, у зв'язку з  робочим візитом судді Касаційного господарського суду Погребняка В.Я., доповідача у справі, до Федеративної Республіки Німеччина.

Оскільки, відсутність судді Погребняка В.Я., у зв'язку з робочим візитом до Федеративної Республіки Німеччина, не перевищувала чотирнадцяти днів судова справа № 5011-50/11240-2012 не передавалася на повторний автоматизований розподіл судових справ для заміни судді доповідача.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду суддів: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Білоуса В.В., судді - Жукова С.В. від 13.08.2018 прийнято справу № 5011-50/11240-2012 Господарського суду м. Києва за касаційними скаргами ТОВ "Бізнес Пасаж" та Компанії "Ріверсайд ОЮ" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 до провадження. Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційних скарг ТОВ "Бізнес Пасаж" та Компанії "Ріверсайд ОЮ" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012 відбудеться 18.09.2018. Доведено до відома учасників справи, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

У зв'язку з відпусткою судді Білоуса В.В. та судді Жукова С.В., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5011-50/11240-2012 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2018.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Катеринчук Л.Й., судді - Пєскова В.Г. від 17.09.2018 прийнято справу № 5011-50/11240-2012 Господарського суду м. Києва за касаційними скаргами ТОВ "Бізнес Пасаж" та Компанії "Ріверсайд ОЮ" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012 до провадження. Ухвалено розглянути касаційні скарги ТОВ "Бізнес Пасаж" та Компанії "Ріверсайд ОЮ" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012 у судовому засіданні 18.09.2018.

18.09.2018 суддею Пєсковим В.Г. заявлено самовідвід у справі № 5011-50/11240-2012. В обґрунтування наявності підстав для самовідводу суддя Пєсков В.Г. в заяві зазначив, що у 2016 році він був представником кредитора ТОВ "Комфорт Маркет Люкс" у справі № 5011-50/11240-2012 за заявою ПрАТ "Дніпровська пристань" про визнання банкрутом.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Катеринчук Л.Й., судді - Пєскова В.Г. від 18.09.2018 заяву судді Пєскова В.Г. від 18.09.2018 про самовідвід у розгляді справи №    5011-50/11240-2012 задоволено.

У зв'язку з ухвалою про самовідвід судді Пєскова В.Г., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5011-50/11240-2012 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя      - Білоус В.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2018.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Білоуса В.В., судді - Катеринчук Л.Й. від 01.10.2018 прийнято справу № 5011-50/11240-2012 Господарського суду м. Києва за касаційними скаргами ТОВ "Бізнес Пасаж" та Компанії "Ріверсайд ОЮ" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 до провадження. Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційних скарг ТОВ "Бізнес Пасаж" та Компанії "Ріверсайд ОЮ" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012 відбудеться 30.10.2018. Доведено до відома учасників справи, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

ПрАТ "Дніпровська пристань" подано відзив на касаційні скарги ТОВ "Бізнес Пасаж" та Компанії "Ріверсайд ОЮ" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012, в якому вказує на їх необґрунтованість та просить залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012 - без змін.

Розпорядником майна ПрАТ "Дніпровська пристань", арбітражним керуючим Куделя М.О. подано відзив на касаційні скарги ТОВ "Бізнес Пасаж" та Компанії "Ріверсайд ОЮ" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012, в якому вказує на їх безпідставність і необґрунтованість та просить залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012 - без змін.

Кредитором ТОВ "Оптова мережа-2011" подано відзив та додаткові пояснення до відзиву на касаційні скарги ТОВ "Бізнес Пасаж" та Компанії "Ріверсайд ОЮ" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012, в яких не погоджується з доводами скаржників та просить залишити їх без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012 - без змін.

В судове засідання 30.10.2018 з'явилися представники ПрАТ "Дніпровська пристань", розпорядника майна ПрАТ "Дніпровська пристань", арбітражного керуючого Куделі М.О., ТОВ "Бізнес Пасаж", Компанії "Ріверсайд ОЮ", ТОВ "Панорама груп", ТОВ "Веста Девелопмент", ТОВ "Янтарне місто", ТОВ "Оптова мережа 2011", які надали пояснення у справі. 

Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов'язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників справи.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників учасників справи,     Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг, з огляду на таке.

Провадження у даній справі про банкрутство здійснюється у відповідності до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції до набрання чинності з 19.01.2013 змін, внесених Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI, далі - Закон про банкрутство).

За визначенням ст. 1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 14 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. 

Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не розглядаються і вважаються погашеними.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону про банкрутство у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. 

За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.01.2013 до суду першої інстанції звернулось ТОВ "Призма Бета" із заявою з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 269581146,73 грн. 

Судами попередніх інстанцій встановлено, що заявлені кредитором вимоги складають заборгованість за інвестиційними договорами від 20.03.2006 № ДИ-06/03 та від 10.08.2007 № ДИ-10/08.

Відповідно до п. 1.1. вказаних договорів предметом договорів є інвестування інвестором будівництва частини Торгово-розважального центру (гіпермаркет), а також інших об'єктів, перелічених у п. 2.2. даного договору та будівництва другої черги Торгово-розважального центру по проспекту Ватутіна у м. Києві.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до умов цих договорів, ТОВ "Призма Бета", як інвестор, зобов'язувалось здійснювати повне інвестування будівництва та передбачені договором платежі у поряду та на умовах, передбачених даними договорами, а ПрАТ "Дніпровська пристань", яке виступило замовником, зобов'язувалось здійснювати за дорученням інвестора всі необхідні дії, спрямовані на будівництво та передачу об'єкта будівництва інвестору від свого імені але за рахунок інвестора.

Пунктом 5.3 договорів передбачено, що сторони спільно погоджують загальний обсяг інвестицій і графік їх внесення, строки будівництва, графік виконання будівельних робіт, строки початку та завершення будівництва.

Згідно п. 6.2 інвестиційних договорів передбачено, що обсяг внесених інвестором інвестицій для будівництва та будівництва об'єкта, визначається загальним обсягом витрат, які необхідно здійснити.

Відповідно до п. 6.3. в редакції додаткової угоди  від 12.06.2007 № 2 до інвестиційного договору від 20.03.2006 № ДИ-06/03 загальна орієнтована ціна даного договору складає 217150000,00 грн., що є еквівалентом 43000000,00 дол. США за курсом НБУ на день підписання додаткової угоди № 2 до даного договору.

Згідно з пп. 6.4., 6.5. даного договору інвестор здійснює фінансування будівництва шляхом перерахування відповідних грошових коштів  на поточний рахунок замовника  або безпосередньо генеральному підряднику, підрядникам, або іншим особам, які здійснюють будівництво та інші роботи зі спорудження об'єкта, вказаним замовником, у порядку та строки, які передбачені графіком, викладеним у додатку № 1 до даного договору.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання умов інвестиційного договору від 20.03.2006 № ДИ-06/03 ТОВ "Призма Бета" було перераховано на поточний рахунок ПрАТ "Дніпровська пристань" грошові кошти в загальному розмірі 217750000,00 грн., що підтверджується доданими до заяви копіями банківських виписок. Водночас загальна вартість будівництва за даним договором склала 199875477,29 грн. і згідно акта звірки розрахунків станом на 31.08.2012 залишок невикористаних інвестиційних коштів становить 17874522,71 грн. 

Відповідно до п. 6.3. в редакції додаткової угоди від 04.09.2008 до інвестиційного договору від 10.08.2007 № ДИ-10/08 загальна орієнтована ціна даного договору складає 610275090,00 грн., що є еквівалентом 125822132,65 дол. США за курсом НБУ на день підписання додаткової угоди до даного договору.

На виконання умов інвестиційного договору від 10.08.2007 № ДИ-10/08 ТОВ "Призма Бета" було перераховано на поточний рахунок ПрАТ "Дніпровська пристань" грошові кошти в загальному розмірі 549879770,15 грн., що підтверджується доданими до заяви копіями банківських виписок. Водночас загальна вартість будівництва за даним договором склала 298174293,13 грн. і згідно акта звірки розрахунків станом на 31.08.2012 залишок невикористаних інвестиційних коштів становить 251705477,02 грн.  

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому, ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.06.2016 замінено ТОВ "Призма Бета" його правонаступником - ТОВ "Оптова мережа 2011".

Вимоги ТОВ "Оптова мережа 2011" визнані боржником та розпорядником майна боржника в повному обсязі та включені до реєстру вимог кредиторів ПрАТ "Дніпровська пристань" на суму 1147,00 грн. до першої черги та на суму 269579999,73 грн. до четвертої черги.

Розглянувши заяву ТОВ "Оптова мережа 2011" з кредиторськими вимогами до боржника, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених кредитором вимог, визнав вимоги ТОВ "Оптова мережа 2011" в повному обсязі на суму 269581146,73 грн. та включив вказані вимоги до реєстру вимог кредиторів ПрАТ "Дніпровська пристань".

Як вбачається з матеріалів справи, Компанія "Ріверсайд ОЮ" заперечувала проти задоволення кредиторських вимог ТОВ "Оптова мережа-2011" на суму 269581146,73 грн. та вказувала на те, що вимоги мають бути зменшені на 17757018,46 грн. та становити 251824128,27 грн., оскільки за ТОВ "Оптова мережа-2011" згідно рішень у справі №910/1891/14 було визнано право власності на об'єкт незавершеного будівництва - багаторівневий паркінг, який був предметом інвестиційного договору від 10.08.2007 №ДИ-10/08.

Вказані доводи скаржника судом апеляційної інстанції відхилено з огляду на те, що визнання за ТОВ "Оптова мережа-2011" права власності на об'єкт незавершеного будівництва - багаторівневий паркінг, який був предметом інвестиційного договору від 10.08.2007 №ДИ-10/08 підтверджує факт, що ТОВ "Оптова мережа-2011" як інвестору належать майнові права на об'єкт незавершеного будівництва, який недобудований та не введений в експлуатацію, та не підтверджує факт виконання ПрАТ "Дніпровська пристань" своїх зобов'язань за інвестиційним договором від 10.08.2007 №ДИ-10/08, та не створює для ТОВ "Оптова мережа-2011" обов'язку з погашення за рахунок внесених інвестиційних платежів вартості об'єкта незавершеного будівництва готовністю менш ніж на 100%. ПрАТ "Дніпровська пристань" зобов'язань за інвестиційним договором від 10.08.2007 №ДИ-10/08 повністю не виконало, об'єкт інвестиційного договору є незавершеним, його не введено в експлуатацію та не передано ТОВ "Оптова мережа-2011" у власність.

Натомість, ТОВ "Бізнес Пасаж" в обґрунтування своїх заперечень щодо кредиторських вимог ТОВ "Оптова мережа-2011", вказувало про застосування строків позовної давності до кредиторських вимог ТОВ "Оптова мережа 2011" за інвестиційним договором від 20.03.2006 № ДИ-06/03 в розмірі 17874522,71 грн. 

Зокрема, ТОВ "Бізнес Пасаж" посилалося на те, що перебіг строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за інвестиційним договором від 20.03.2006 №ДИ-06/03 розпочався 26.06.2009 (день набрання законної сили рішенням Господарського суду м. Києва від 16.06.2009 у справі №5/24 за позовом ТОВ "Призма Бета" до ПрАТ "Дніпровська пристань" про визнання права власності на майновий комплекс) та закінчився 26.06.2012 і не міг бути перерваний 31.08.2012 через підписання акта звірки взаємних розрахунків між ТОВ "Призма Бета" та ПрАТ "Дніпровська пристань", який, на думку апелянта, підписаний не уповноваженою особою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

При цьому, відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з тим, згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише  за  заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.  Сплив позовної давності, про застосування  якої заявлено стороною у спорі, є підставою  для відмови в позові.

Суди попередніх інстанцій дійшли правомірних висновків про те, що заява ТОВ "Бізнес Пасаж" щодо спливу позовної давності не тягне наслідків у вигляді відмови у визнанні грошових вимог ТОВ „Оптова мережа-2011", з огляду на те, що ТОВ "Бізнес Пасаж" хоч і є стороною (кредитором) у цій справі про банкрутство, але не є стороною у спорі.

Також, судами попередніх інстанцій відхилено доводи ТОВ "Бізнес Пасаж" про завищення грошових  вимог ТОВ „Оптова мережа-2011" з підстав їх недоведеності. 

Щодо кредиторських вимог Компанії "Ріверсайд ОЮ", то як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2012 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Компанії "Ріверсайд ОЮ" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 1700000,00 євро, що в еквіваленті станом на день звернення до суду з заявою становить 17913192,40 грн. Заявлені кредитором вимоги складають заборгованість за договором комісії на виконання будівельних робіт від 03.11.2008.

Вимоги Компанії "Ріверсайд ОЮ" боржником та розпорядником майна не визнані з огляду на те, що кредитором не додано належних доказів, що підтверджують заявлені вимоги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03.11.2008 між ПрАТ "Дніпровська пристань" (замовник) та ТОВ "Ріверсайд" (виконавець) було укладено договір комісії на виконання будівельних робіт, відповідно до умов якого замовник на умовах договору доручив виконавцю забезпечити на належному замовнику об'єкті будівництва (торгівельно-розважальний центр по проспекту Генерала Ватутіна, 2 в м. Києві, Україна), виконання будівельних робіт, визначених договором, включаючи поставку матеріалів для таких робіт, а замовник зобов'язався прийняти виконані по договору роботи, виплатити виконавцю винагороду та компенсувати всі витрати, пов'язані з виконанням договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору для забезпечення виконання робіт по договору виконавець зобов'язується самостійно, покладаючись на свій професійний досвід та знання, обирати спеціалізованих виконавців робіт та постачальників матеріалів, визначати умови договорів з ними, від свого імені та за рахунок замовника укладати з ними договори на виконання робіт, в тому числі на забезпечення матеріалами для виконання таких робіт, своєчасно передавати замовнику все виконане по договору.

Пунктами 3.1.3, 3.1.4 договору визначено, що на виконавця покладається обов'язок укладати від свого імені необхідну кількість договорів зі спеціалізованими виконавцями робіт; укладати договори на виконання робіт на умовах, найбільш вигідних для замовника та у відповідності з вказівками замовника.

Вартість робіт по договору, включаючи вартість матеріалів, з урахуванням ПДВ, на умовах DDP має складати не більше 1700000,00 євро (п.5.1 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 2009).

Винагорода виконавця складає 2% від визначеної сторонами в наведеному вище порядку максимальної вартості робіт, а також максимальної вартості кожного додаткового виду/обсягу робіт (п. 5.4. договору).

Згідно з п. 6.1 договору замовник сплачує виконавцю винагороду по договору, включаючи суму додаткової винагороди виконавця, а також компенсує виконавцю всі витрати по виконанню договору, протягом 180 днів з дня прийняття замовником робіт по договору шляхом підписання відповідних актів та отримання замовником від виконавця документів, підтверджуючих витрати  виконавця по виконанню договору в порядку, визначеному договором. 

Вказані суми виплачуються виконавцю на підставі договору, по факту отримання замовником всіх зазначених в п. 6.1. документів, без надання виконавцем додаткових документів (пункт 6.2.).

Згідно п. 3.1.6 договору виконавець зобов'язаний звітувати перед замовником про витрати на виконання договору, підтверджувати такі витрати копіями відповідних фінансових документів, завіреними печаткою виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1022 ЦК України після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, в підтвердження виконання взятих на себе зобов'язань за договором комісії на виконання будівельних робіт від 03.11.2008 кредитор до заяви додав копії актів прийому-передачі виконаних робіт від 10.11.2009 №1 та від 09.12.2009 №2, а також акти звірки розрахунків станом на 31.03.2010 та 31.12.2009, за якими заборгованість боржника складає 1700000,00 євро.

Будь-яких доказів на підтвердження витрат виконавця по виконанню договору в порушення п. 6.1 договору  Компанією "Ріверсайд ОЮ" до заяви із вимогами до боржника не додано.

З огляду на викладені обставини, суди попередніх інстанцій дійшли висновків про відмову у визнанні кредиторських вимог Компанії "Ріверсайд ОЮ" в повному обсязі.

При цьому, судом апеляційної інстанції відхилено посилання Компанії "Ріверсайд ОЮ", що акти прийому-передачі виконаних робіт від 10.11.2009 №1 та від 09.12.2009 №2 свідчать про виконання будівельних робіт, а підписані боржником акти звірки взаємних розрахунків станом на 31.03.2010 та 31.12.2009 свідчать про визнання заборгованості за виконані роботи, з огляду на таке.

Зокрема, як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до договору комісії на виконання будівельних робіт від 03.11.2008, укладеного між  Компанією "Ріверсайд ОЮ" та боржником, замовник (боржник) сплачує виконавцеві (Компанії "Ріверсайд ОЮ") винагороду та компенсує витрати виключно після підписання сторонами відповідних актів приймання-передачі наданих послуг та після надання виконавцеві належним чином завірені копії всіх фінансових документів, які підтверджують витрати виконавця, пов'язаних з виконанням договору комісії.

Втім, судом апеляційної інстанції встановлено, що Компанією "Ріверсайд ОЮ" не надано суду жодних фінансових документів, які підтверджують витрати виконавця, наслідком яких є здійснення оплати замовником.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. 

Такий документ має містити обов'язкові реквізити [найменування особи (юридична або фізична), яка склала документ, найменування документа, дату і місце складання, зміст та обсяг операції, одиницю її виміру, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу - ініціатора здійснення операції; найменування одержувача коштів, номер(и) рахунку(ів)] та є підставою для відображення фінансової операції в системі автоматизації банку.

Акт звіряння заборгованостей є фіксуючим документом, не є первинним документом і не доводить факту будь-яких господарських операцій (поставки, надання послуг, тощо), він є лише відображенням руху коштів в бухгалтерському обліку підприємств та носить інформаційний характер.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених норм законодавства, суд апеляційної інстанції правомірно вказав на те, що акти звірки взаємних розрахунків станом на 31.03.2010 та 31.12.2009 не є первинними документами і не можуть підтверджувати факт здійснення будь-якої господарської операції та беззаперечного існування заборгованості в сумі 17913192,40 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Доводи скаржників про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження.

Інші доводи скаржників колегією суддів не розглядаються, оскільки фактично зводяться до переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов'язані із встановленням фактичних обставин справи, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг ТОВ "Бізнес Пасаж" та Компанії "Ріверсайд ОЮ" та залишення ухвали Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012 без змін. 

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційних скарг та залишенні без змін ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційних скарг покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Пасаж" залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу Компанії "Ріверсайд ОЮ" залишити без задоволення.

3. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі № 5011-50/11240-2012 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      В.Я. Погребняк

Судді                                                                                                   В.В. Білоус

                                                                                                                 Л.Й. Катеринчук