ПОСТАНОВА
Іменем України

10 жовтня 2018 року 
Київ
справа №638/3662/16-а
адміністративне провадження №К/9901/34253/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шарапи В. М.,
суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП ДПП в м. Харкові Миронюка Сергія Михайловича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП ДПП в м. Харкові Миронюка Сергія Михайловича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.08.2016 повернуто позовну заяву ОСОБА_2 до Миронюка С. М. інспектора роти №1 батальйону №1 УПП ДПП в м. Харкові про визнання постанови незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2017 апеляційна скарга ОСОБА_2 була залишена без руху у зв'язку з несплатою судового збору та наданий строк для усунення недоліків - 10 днів з моменту отримання копії ухвали. 
У встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунено та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 апеляційну скаргу повернуто позивачу.
Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та задовольнити його позов. Аргументами на підтвердження вимог зазначає, що у відповідності до частини 4 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. 
Відповідач не надав суду відзив на касаційну скаргу. Учасники справи не заявляли клопотань про розгляд касаційної скарги за їх участю.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, суд приходить до таких висновків.
З матеріалів справи вбачається, що суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу з підстав невиконання апелянтом вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, згідно якої ОСОБА_2 не було долучено до скарги документа про сплату судового збору.
Згідно з частиною 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017; далі - КАС України) до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 87 КАС України).
Таким законом є Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, який набрав чинності 11.11.2011. Цим Законом не припинено дію інших законодавчих актів, які передбачали пільги щодо сплати судового збору, у тому числі і за подання заяви про оскарження постанови у справі про адміністративні правопорушення.  
Пунктом 1 частини 3 статті 10 цього Закону не встановлено застережень, за якими закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручено Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України з прийняттям цього Закону.
Тому суд касаційної інстанції приходить до висновку про те, що питання справляння судового збору, крім Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, можуть регулюватись іншими законами. 
Зокрема, частиною 4 статті 288 КУпАП визначено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Ця норма є спеціальною по відношенню до норм Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI. Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір.  
Відтак, висновок суду апеляційної інстанції про невідповідність апеляційної скарги ОСОБА_2 вимогам частини 6 статті 187 КАС України в редакції, яка була чинна на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, що потягнуло за собою залишення апеляційної скарги без руху та подальше її повернення, є помилковим, оскільки суд апеляційної інстанції невірно застосував норми Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI та частини 4 статті 288 КУпАП.
Відповідно до частини 1 статті 353 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2017), підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. 
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина 4 статті 353 КАС України).
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції під час прийняття рішення було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Тому оскаржену ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду необхідно скасувати і направити справу до цього суду для продовження розгляду. 
Що стосується вимог позивача про ухвалення судом касаційної інстанції судового рішення про задоволення позову, то вони не підлягають до задоволення. За приписами частини 4 статті 341 КАС України у суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду у суді першої інстанції. У даній справі позовну заяву позивачу судом першої інстанції повернуто і вона по суті не розглядалась.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону №1 УПП ДПП в м. Харкові Миронюка Сергія Михайловича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

.....................

.....................

.....................
В. М. Шарапа
В. М. Бевзенко 
 Н. А. Данилевич ,
Судді Верховного Суду