ПОСТАНОВА
Іменем України

13 листопада 2018 року 
Київ
справа №814/1349/17
провадження №К/9901/38386/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.  О., Гриціва М. І., провівши в касаційному порядку попередній розгляд справи за позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр" про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу, за касаційною скаргою Державної служби геології та надр України та постанову Миколаївського окружного адміністративного суду у складі судді Лісовської Н.В. від 07 серпня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В., Бойка А.В. від 02 листопада 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1.          У липні 2017 року Державна служба геології та надр України звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр" про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4385 від 25 вересня 2007 року. 

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

3. Судове рішення мотивовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр" визнано банкрутом, а тому у відповідності до вимог статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", припиняється застосування всіх видів економічних санкцій за всіма видами заборгованості. Оскільки стосовно відповідача почав діяти особливий режим щодо погашення будь-яких видів заборгованості, нарахування рентної плати є протиправною. А відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами. 

4. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року постанову суду першої інстанції змінено в частині мотивів відмови у задоволенні позову, адміністративний позов залишено без задоволення.

5. Судове рішення мотивовано тим, що підставою для звернення до суду із позовом була несплата Товариством з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр" рентної плати за користування надрами. Оскільки відповідно до інформації, викладеної у листі Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, відповідачем була сплачена вказана заборгованість, суд дійшов висновку про висновку про необґрунтованість позовних вимог. Тому за цих підстав змінив мотиви відмови у позові, викладені судом першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги 

6. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Державна служба геології та надр України звернулась із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення задоволення позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Міністерством охорони навколишнього природного середовища України Товариству з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр" надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4385 від 25 вересня 2007 року  з метою видобування граніту Прибузького родовища, терміном дії 20 років.

26 вересня 2007 року між Міністерством охорони навколишнього природного середовища України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр" укладено угоду № 4355 про умови користування надрами.

19 травня 2015 року Державною службою геології та надр України видано наказ № 119 «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень», яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр" зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 4385 від 25 вересня 2007 року, про що повідомлено листом, який отримано уповноваженою особою.

Листом від 28 травня 2015 року Державна служба геології та надр України повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр" про те, що у разі ненадання довідки з територіальних органів Державної фіскальної служби України щодо відсутності заборгованості, буде розглянуто питання щодо подальшої дії дозволу у встановленому законом порядку. 

26 грудня 2016 року Державна фіскальна служба України надіслала Державній службі геології та надр України лист, у якому повідомляла, що станом на 30 листопада 2016 року відповідач має податковий борг з рентної плати у розмірі 366,24 тис. грн.

У зв'язку із неусуненням причин зупинення дії спеціального дозволу, на адресу відповідача направлено лист (без реквізитів) із проханням надати власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, який згідно рекомендованого повідомлення про вручення повернуто у зв'язку із закінченням строку зберігання. 

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Касаційна скарга Державної служби геології та надр України обґрунтована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр" порушило законодавство у сфері користування надрами та не усунуло порушення у визначені строки, а тому є підстави для припинення права користування надрами.

9. У запереченні на касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр", посилаючись на законність рішень судів попередніх інстанцій, просить залишити їх без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України № 391/2011від 06 квітня 2011 року, Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

12. За змістом пункту 13 вказаного Положення Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами, поновлює їх дію.

13. За змістом частини восьмої статті 16 Кодексу України про надра переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

14. Згідно з частиною другою статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр зобов'язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

15. За змістом частини першої - третьої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр. 

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

16. Згідно з підпунктом 4 пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, у редакції на час спірних правовідносин,  дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі наявності заборгованості з плати за користування надрами.

17. У пункті 23 вказаного Порядку визначено, що право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" .

18. Стаття 56 Кодексу України про надра визначає, що основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів; недопущення шкідливого впливу робіт, пов'язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд; охорона родовищ корисних копалин від затоплення, обводнення, пожеж та інших факторів, що впливають на якість корисних копалин і промислову цінність родовищ або ускладнюють їх розробку; запобігання необґрунтованій та самовільній забудові площ залягання корисних копалин і додержання встановленого законодавством порядку використання цих площ для інших цілей; запобігання забрудненню надр при підземному зберіганні нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захороненні шкідливих речовин і відходів виробництва, скиданні стічних вод; додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища.

19. Відповідно до частини першої статті 57 Кодексу України про надра у разі порушення вимог статті 56 та інших статей цього Кодексу користування надрами може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) або припинено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або іншим державним органом, уповноваженим на застосування таких заходів реагування, в порядку, встановленому законодавством.

20. Згідно з підпунктом 258.2.2 пункту 258.2 статті 258 Податкового кодексу України, у редакції на час спірних правовідносин, за фактами, які відбуваються протягом шести місяців, щодо невнесення, несвоєчасного внесення платником рентної плати сум податкових зобов'язань або невиконання платником податкових зобов'язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, порушує перед відповідним центральним органом виконавчої влади питання зупинення дії відповідного і спеціального дозволу.

21. Відповідно до частини першої та четвертої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

22. Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. 

23. У разі відсутності спору, Державна служба геології та надр України має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3 та 7 частини першої статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, це право припиняється у судовому порядку. 

24. Будь-яких доказів на підтвердження висловлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Прибузький гранітний кар'єр" незгоди на припинення права користування надрами, матеріали справи не містять. 

25. За таких обставин питання припинення права користування надрами не підлягає розгляду у судовому порядку.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

26. Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про необґрунтованість позовних вимог, проте з підстав, викладених судом касаційної інстанції. 

27. За таких обставин рішення судів попередніх інстанцій, у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягають зміні у їх мотивувальних частинах щодо мотивів відмови у задоволенні позову. 

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України - задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року - змінити у мотивувальних частинах щодо мотивів відмови у задоволенні позову. 

В решті постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною  і  оскарженню не підлягає.
           
Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Суддя                                                                                                                                  Я. О. Берназюк

Суддя                                                                                                                                  М. І. Гриців