ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року

м. Київ
Справа №  910/2064/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Баранець О.М. - головуючий,  Вронська Г.О., Ткач І.В.,
розглянувши касаційну скаргу Закарпатської митниці ДФС
у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи
на постанову Київського апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Сітайло Л.Г., Калатай Н.Ф., Пашкіної С.А.
від 17.05.2018
за позовом Державного підприємства "Буське  лісове господарство"
до 1. Закарпатської митниці ДФС, 2. Державної казначейської служби України
про стягнення 659939,60  грн.

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2018 позовну заяву Державного підприємства «Буське лісове господарство»  до Закарпатської митниці ДФС,  Державної казначейської служби України про стягнення   659939,60  грн шкоди, заподіяної  внаслідок неправомірної бездіяльності Закарпатської митниці ДФС, повернуто. 
Повертаючи позовну заяву місцевий господарський суд виходив з того, що Державна казначейська служба України безпідставно зазначена позивачем як співвідповідач у даній справі, оскільки       такий центральний орган державної влади не є органом Казначейства, за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду. Таким органом є Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, місцезнаходженням відповідача 1 (органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого, за твердженням позивача, заподіяно шкоду) є: 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, 20.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, Державне підприємство «Буське лісове господарство» звернулось з апеляційною скаргою №236/05 від 27.03.2018  в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від  19.03.2018  у справі №910/2064/18  та передати справу на розгляд Господарському суду м.Києва.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 апеляційну скаргу Державного підприємства "Буське лісове господарство" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2018 по справі №910/2064/18 задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2018 по справі №910/2064/18 скасовано. Справу №910/2064/18 направлено для розгляду до Господарського суду міста Києва.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що відповідно до пункту 9 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України (у редакції Закону України від 01.01.2018) установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №215 від 15.04.2015, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів, який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів та бухгалтерського обліку виконання бюджетів.
Відповідно до частини 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.
Таким чином, даний господарський спір підсудний Господарському суду міста Києва       за виключною підсудністю.
05.06.2018 Закарпатська митниця ДФС звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2018, яка обґрунтовується тим, що згідно  з пунктом 36 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45) у разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду. А тому за доводами Закарпатської митниці ДФС відповідачем у справі  має бути орган Казначейства, за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду, а не Державна казначейська служба України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви)  між суддями від 21.06.2018 визначено склад колегії суддів Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 23.07.2018 у зв'язку з       відпусткою судді Студенця В.І. для розгляду справи №910/2064/18 визначено наступний склад колегії суддів Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О.,       Стратієнко Л.В.
Ухвалою Верховного Суду від 26.07.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Закарпатської митниці ДФС на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 у справі №910/2064/18 та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Державне підприємство "Буське лісове господарство" подало відзив на касаційну скаргу, у якому просило залишити постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 у справі №910/2064/18 без змін, а касаційну скаргу Закарпатської митниці ДФС без задоволення.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 05.09.2018 у зв?язку з відпусткою судді Стратієнко Л.В. визначено склад колегії суддів: Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Ткач І.В.
Перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів даної справи, позивачем заявлено вимогу про стягнення з Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Буське лісове господарство"  659939,60 грн шкоди, заподіяної внаслідок неправомірної  бездіяльності Закарпатської митниці ДФС, на підставі  статті 56 Конституції України та статтей 1173, 1174 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 56  Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Статтями 1173, 1174 Цивільного кодексу України передбачено, що  шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів чи від вини цієї особи.
За правилами Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування бюджетних коштів.
Згідно з частиною першою та другою статті 25 Бюджетного кодексу України  Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.  Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.
Пунктом 9 розділу VI "Прикінцеві і перехідні положення" Бюджетного кодексу України установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань;  відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; у разі безспірного списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) Казначейство України відображає в обліку відповідні бюджетні зобов'язання розпорядника бюджетних коштів, з вини якого виникли такі зобов'язання. Погашення таких бюджетних зобов'язань здійснюється виключно за рахунок бюджетних асигнувань цього розпорядника бюджетних коштів. Одночасно розпорядник бюджетних коштів зобов'язаний привести у відповідність з бюджетними асигнуваннями інші взяті бюджетні зобов'язання.
Відповідно до пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань, довгострокових зобов'язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI  виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.
Безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання казначейством та його територіальними управліннями рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів (пункт 2 зазначеного Порядку).
Пунктом 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, передбачено, що казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації):
1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду;
2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень;
3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності;
4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні;
5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.
Згідно з пунктом 38 цього Порядку для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.
Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 15.04.2015 № 215 Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.
Відповідно до підпункту 3 пункту 4 цього Положення Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.
Таким чином, враховуючи, що за правилами Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування і управління наявними коштами Державного бюджету України, зокрема безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду входить до компетенції Казначейства, яке є центральним органом виконавчої влади, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про скасування ухвали Господарського суду міста Києва 19.03.2018 у справі № 910/2064/18, оскільки даний господарський спір підсудний Господарському суду міста Києва за виключною підсудністю.       
Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не можуть бути підставою для його скасування. 
Правова позиція, викладена постанові  Верховного Суду України №6-3014цс16 від 12.04.2017, якою обґрунтовуються доводи касаційної скарги,  що для правильного застосування до правовідносин сторін норм матеріального права необхідно з'ясувати обставини щодо притягнення як відповідача відповідний орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, без установлення яких ухвалити законне й обґрунтоване рішення неможливо, не суперечить висновкам суду апеляційної інстанцій про необхідність участі у справі Державної казначейської служби України.
Крім того, такі висновки Верховного Суду України обумовлені фактичними обставинами справи, а саме, що стягуючи кошти з Управління Службу безпеки України в Луганській області, суди не врахували, що збитки, спричинені співробітниками Служби безпеки України, які виконують свої обов'язки відповідно до наданих законодавством повноважень і в рамках Закону України «Про Службу безпеки України», компенсуються Службою безпеки України за рахунок державного бюджету, а відповідне рішення суду виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
А також зазначено, що згідно з абзацом другим пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 460/2011, реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів здійснює Казначейство України.
З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає доводи касаційної скарги безпідставними та належним чином спростованими судом апеляційної інстанції.
За встановленими судом обставинами постанова суду апеляційної інстанції відповідає нормам процесуального права. 
Керуючись статтями  300, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України Суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Закарпатської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 у справі №910/2064/18 залишити без змін.
2. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                       О. Баранець 

Судді                                                     Г. Вронська

                                                                  І. Ткач