Постанова 
Іменем України 
24 жовтня 2018 р.
м. Київ
справа № 369/5998/16-к 
провадження № 51-3500км18
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати  Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –                                                                  ОСОБА_1 ,
суддів:                                                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
секретаря судового засідання                                     ОСОБА_4 ,
за участю: 
прокурора                                                                          ОСОБА_5 ,
захисника                                                                            ОСОБА_6 ,
виправданого                                                                    ОСОБА_7 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги прокурорів, які брали участь у розгляді справи судом першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 березня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 32016110000000016, за  обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаєва, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної  інстанцій обставини
Органами досудового розслідування ОСОБА_7  обвинувачувався у тому, що він,  не маючи ліцензії на право здійснення торгівлі алкогольними напоями, у травні 2016 року у невстановленому місці та у невстановленої особи незаконно придбав, транспортував на автомобілі «Фольксваген Поло» до місця свого проживання  : АДРЕСА_1 та зберігав з метою збуту 55 паперових коробів (типу «Бег-ін-бокс») ємністю по 10 куб.дм., кожний, заповнені незаконно виготовленою водно-спиртовою сумішшю міцністю 35,4% об., яка є підакцизним товаром.
18 травня 2016 року у ході проведення контрольної закупки за адресою: АДРЕСА_2 ,  ОСОБА_7  незаконно збув громадянину ОСОБА_8 десять паперових коробів (типу «Бег-ін-бокс») ємністю по 10 куб. дм. кожний, заповнені незаконно виготовленою водно-спиртовою сумішшю міцністю 35,4% об.,на загальну суму 3 500 гривень.
Окрім того, у той же день працівниками правоохоронних органів під час проведення обшуків у автомобілі «Фольксваген Поло», а також за місцем проживання  ОСОБА_7 виявлено та вилучено 45 паперових коробів (типу «Бег-ін-бокс») ємністю по 10 куб.дм. кожний, заповнені незаконно виготовленою водно-спиртовою сумішшю міцністю 35,4%.
За вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 грудня 2016 року   ОСОБА_7 визнано не винуватим та виправдано у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. 
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 березня 2017 року виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційних скаргах, доводи яких є аналогічними, прокурори ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 порушують питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону іпризначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Посилаються на те, що місцевий суд, виправдовуючи  ОСОБА_7 не зазначив мотиви, із яких він відкинув докази обвинувачення. Вважають, що докази здобуті на досудовому розслідуванні щодо винуватості  ОСОБА_7  у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, залишились без належної оцінки. Крім того, стверджують, що апеляційний суд, переглядаючи провадження, не перевірив викладені у апеляційній скарзі прокурора доводи і не навів в ухвалі переконливих мотивів, через які визнав апеляцію прокурора необґрунтованою, а тому вважають, що ухвала суду 2-ї інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК України. 
 
Позиції інших учасників судового провадження
 
У судовому засіданні суду касаційної інстанції, прокурор ОСОБА_5 вважала, що касаційні скарги є обґрунтованими та просила їх задовольнити, виправданий ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення касаційних скарг прокурорів.
 
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 419 КПК України в ухвалі суду апеляційної інстанції, крім іншого, має бути зазначено суть апеляції, результати розгляду справи і докладні мотиви прийнятого рішення, а при залишенні апеляції без задоволення – підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.
Однак, апеляційним судом ці вимоги закону не виконано.
Матеріалами кримінального провадження  встановлено, що прокурор,  не погоджуючись із рішенням місцевого суду, подав апеляцію, в якій зазначав про невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи, що призвело до необґрунтованого виправдання   ОСОБА_7 .
Проте, апеляційний суд, усупереч вимогам ст. 419 КПК України, залишаючи цю скаргу без задоволення, хоча і розкрив зміст апеляційної скарги прокурора у своєму рішенні, але не надав вичерпної відповіді про те, на яких підставах, передбачених процесуальним чи матеріальним законами, він визнав наведені в ній доводи неспроможними.
Колегія суддів вважає, що апеляційний суд в ухвалі не навів переконливих мотивів прийнятого рішення про залишення без зміни вироку суду першої інстанції щодо виправдання   ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та фактично не проаналізував всі доводи апеляційної скарги прокурора.
Зокрема, прокурор посилався на те, що надана на дослідження рідина не відповідає вимогам державних стандартів лише як «горілка», тому що об`ємна частка спирту в ній складає менше 38 %, але вона повністю підпадає під поняття «алкогольний напій» так як інший напій, що містить спирт, відображена у товарній позиції «2208» (відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності), тому повністю відповідає поняттю «підакцизний товар».
Також без належної оцінки залишилися доводи про те, що висновок суду щодо невинуватості   ОСОБА_7 спростовується протоколом огляду місця події, помітки та вручення грошових коштівОСОБА_8 для контрольної закупки; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 18.05.2016 року, згідно якого  ОСОБА_8 придбав у   ОСОБА_7 алкогольну продукцію, за яку розрахувався врученими коштами; протоколом освідування від 18.05.2016, згідно якого на долонях   ОСОБА_7 встановлено знаходження препарату «Світлячок М», яким було оброблено грошові кошти перед контрольною закупкою; допитом свідка  ОСОБА_8 .  
Таким чином, із огляду на наведене, рішення апеляційного суду через порушення ним вимог ст. 419 КПК України не можна вважати законним та обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суд повинен урахувати наведене, перевірити всі доводи, викладені в поданій апеляційній скарзі прокурора, після чого ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення відповідно до вимог процесуального та матеріального законів.
Керуючись ст. ст. 434, 436, 441 КПК України та відповідно до п. 15 розділу                                      XI «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року                      № 2147-VIII),  суд
у х в а л и в:
Касаційні скарги прокурорів, які брали участь у розгляді справи судом першої та апеляційної інстанцій, задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
С у д д і:
ОСОБА_11                                                  ОСОБА_2                                               ОСОБА_3