ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2018 року 
м. Київ
Справа №  912/3675/16 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Ткач І.В. - головуючий, Вронська Г.О., Стратієнко Л.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Іноземного підприємства "Ліга" та Кіровоградської митниці ДФС
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2017
(головуючий - Березкіна О.В., судді: Іванов О.Г., Антонік С.Г.)
та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.09.2017 
(головуючий - Колодій С.Б., судді: Макаренко Т.В., Тимошевська В.В.)
у справі №912/3675/16 
за позовом Кіровоградської митниці ДФС
до Іноземного підприємства "Ліга"
про стягнення 523 022,81 грн,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У жовтні 2016 року Кіровоградська митниця ДФС звернулась до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Іноземного підприємства "Ліга" (далі - ІП "Ліга") про стягнення на користь позивача несплачених витрат на зберігання товарів на складі митного органу в сумі 523  022,81 грн.

1.2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 239 Митного кодексу України митним органом було організовано склад Кіровоградської митниці для зберігання живих свиней на території свинокомплексу ІП "Ліга". Після митного оформлення товару, відповідач не сплатив кошти за його зберігання відповідно до приписів Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів, транспортних засобів на складах митних органів від 15 червня 2012 року №731, яким встановлено, що оплата коштів має здійснюватися незалежно від фактично понесених витрат.

2. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

2.1. 14 серпня 2014 року між ПП "Ліга" як зберігачем та Кіровоградською митницею як поклажодавцем укладено договір зберігання матеріальних цінностей №82 (далі - договір), у відповідності до п.п. 1.1-1.3 якого зберігач приймає від поклажодавця на зберігання в складському приміщенні матеріальні цінності (які знаходяться під митним контролем), вартість і кількість яких зазначено в актах прийому-передачі на відповідальне зберігання, які є невід'ємною частиною цього договору; зберігач зобов'язується зберігати матеріальні цінності поклажодавця за адресою: область Кіровоградська, район Компаніївський, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 37; площа складського приміщення 332 м^2, охорона здійснюється силами зберігача; приймання-передача матеріальних цінностей здійснюється двосторонньою комісією та оформлюється актами прийому-передачі, які підписуються членами комісії двох сторін та є невід'ємною частиною договору.

Строк дії договору встановлюється з 14 серпня 2014 року по 31 грудня 2014 року (п. 6.1. договору).

2.2. Згідно з наказом в.о. начальника Кіровоградської митниці від 14.08.2014 №54-аг, визначено складом Кіровоградської митниці крите приміщення у ПП "Ліга" згідно з договором від 14.08.2014 №82 в термін з 14 серпня 2014 року до 31 грудня 2014 року, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 37.

2.3. Відповідно до актів №27 та №55 прийняття-передавання товарів на склад Кіровоградської митниці Міндоходів від 14.08.2014 та прибуткової накладної №55 від 14.08.2014, Кіровоградською митницею 14.08.2014 оприбутковано товар свинки GP породи Велика біла - 165 голів, свинки GP породи Ландрас - 165 голів, кнури термінальні породи П'єтрен - 2 голови, в загальній кількості 332 штуки на суму 4  903  538,38 грн.

На підставі договору зберігання від 14.08.2014 №82 та на підставі МД-1 від 14.08.2014 серія КБ №462175 розміщено на складі Кіровоградської митниці Міндоходів матеріальні цінності, всього на суму 4  903  538,38 грн, а саме: свинки GP породи Велика біла - 165 голів, свинки GP породи Ландрас - 165 голів, кнури термінальні породи П'єтрен - 2 голови, в загальній кількості 332 штуки.

2.4. Звертаючись до Іноземного підприємства "Ліга" з позовом про стягнення з останнього несплачених витрат на зберігання товарів на складі митного органу в сумі 523  022,81 грн, Кіровоградська митниця ДФС вказувала на те, що при зберіганні товарів на складі митного органу відповідно до митного законодавства відповідач (власник товарів) гарантував відшкодувати витрати за зберігання товарів на складі митного органу, однак зазначене зобов'язання відповідачем виконано не було, що є підставою для стягнення витрат за зберігання за період з 24.08.2014 по 12.11.2014 (включно).

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.1. Справа розглядалась господарськими судами неодноразово.

3.2. 20 вересня 2017 року рішенням Господарського суду Кіровоградської області позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Іноземного підприємства "Ліга" на користь Кіровоградської митниці ДФС витрати за зберігання товарів на складі митного органу в сумі 146 228,58 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 193,43 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 

3.3. 30 листопада 2017 року постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.09.2017 залишено без змін. 

3.3.1. Частково задовольняючи позовні вимоги, господарські суди виходили з того, що відповідачем не надано до суду доказів сплати витрат за зберігання, а тому він повинен сплатити на користь позивача за зберігання на складі митниці живих свиней за період з 24.08.2014 по 18.09.2014 у сумі 146 228,58 грн, оскільки фактично товар з складу митниці вибув після його розмитнення, зняття карантину та переведення живих тварин в кількості 332 голови зі складського приміщення, на якому проводилось карантинування тварин, у виробниче приміщення Центру Нуклеос-ферми, тобто 18.09.2014.

В задоволенні решти позовних вимог суди відмовили, оскільки вони заявлені позивачем безпідставно, без врахування фактичного часу зберігання товару на митному складі. 

4. Короткий зміст вимог касаційних скарг 

4.1. 14 грудня 2017 року ІП "Ліга" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 і прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

4.1.1. Згідно з доводами ІП "Ліга", використання складського приміщення здійснювалось в квадратних метрах, що суперечить п. 2 розділу 1 Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731.

4.1.2. При оформленні товару на склад митниці Кіровоградською митницею ДФС допущено такі помилки, які суперечать і унеможливлюють застосування до спірних правовідносин Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731.

4.1.3. Судом апеляційної інстанції не проведено комплексний аналіз норм законодавства, які регулювали/регулюють дані правовідносини, і у своїй постанові не надано правової оцінки наведеним нормам.

4.1.4. Кіровоградська митниця ДФС, вимагаючи стягнення з ІП "Ліга" витрат на зберігання товарів на складі митного органу, не надала жодних первинних документів, які б могли підтвердити такі витрати.

4.2. 07 травня 2018 року Кіровоградська митниця ДФС подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 та рішення Господарського суду Кіровоградської області суду від 20.09.2017 в частині відмови в задоволенні позову.

4.2.1. Скаржник обґрунтовує вимоги, що містяться у касаційній скарзі, зокрема, такими доводами.

4.2.2. Спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України та Порядком відшкодування витрат за зберігання товарів, транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (далі - Порядок №731).

4.2.3. Відповідно до ст. 239 Митного кодексу України витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1-5 частини першої та у частині п'ятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами.

Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому дня визначення собівартості платних послуг.

Порядком №731 передбачено сталі ставки відшкодувань за зберігання на складі митниці ти визначається період за який стягується відшкодування.

4.2.4. Виходячи з Порядку №731 оплата коштів здійснюється незалежно від фактично понесених витрат митницею. Пунктом 6 розділу 2 Порядку №731 встановлено, що строк зберігання товарів і транспортних засобів на складі митного органу дії для обрахунку витрат обчислюється, починаючи з одинадцятого дня після оформлення відповідних документів про фактичне прийняття товарів і транспортних засобів на зберігання митним органом і до дня їх видачі зі складу митного органу власникам або уповноваженим особам.

4.2.5. Позивач вважає, що витрати на зберігання на складі митниці повинні відшкодовуватися до 12.11.2014, так як ІП "Ліга" після здійснення митного оформлення не виконало вимоги статті 242 Митного кодексу України, а саме не відшкодувало витрати на зберігання на складі митниці до дати митного оформлення.

4.3. Відзив ІП "Ліга" на касаційну скаргу, поданий до Верховного Суду 29.05.2018, залишається без розгляду відповідно до положень ч. 1 ст. 301, ч. 1 ст. 252, ч. 2 ст. 207 ГПК України, оскільки його подано поза межами строку, встановленого в ухвалі Верховного суду від 15.05.2018.

4.4. Склад судової колегії суду касаційної інстанції змінювався відповідно до протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи від 29.05.2018 та від 30.07.2018, які містяться у матеріалах справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

5.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

5.1.1. Відповідно до частини 1 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.1.2. За приписами частини 2 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.1.3. З урахуванням визначених меж розгляду справи судом касаційної інстанції, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про неправильну оцінку судом апеляційної інстанції документів, що містяться у матеріалах справи, необхідність надання оцінки доказам у справі та повторного встановлення фактичних обставин справи.

5.2. Щодо суті касаційних скарг

5.2.1. Спір у справі стосується стягнення з відповідача несплачених витрат на зберігання товарів на складі митного органу в сумі 523  022,81 грн.

5.2.2. Главою 37 розділу 7 Митного кодексу України передбачено, що митниця здійснює зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення на складах органів доходів і зборів.

Відповідно до ч. 4 ст. 239 Митного кодексу України товари, які через свої властивості не можуть зберігатися на складі органу доходів і зборів, за рішенням керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки, можуть передаватися органами доходів і зборів на зберігання підприємствам, на складах яких створено необхідні умови для належного зберігання таких товарів. Для цілей Митного кодексу України таке зберігання вважається зберіганням на складі органу доходів і зборів.

Відповідно до статті 240 Митного кодексу України проведення митного оформлення та отримання зі складу митниці майна можливе протягом 90 днів з дня розміщення майна на складі митниці. 

Згідно з п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

5.2.3. Господарськими судами враховано зазначені вимоги та встановлено, що станом на 18.09.2014 товар повністю розмитнено, у зв'язку з чим відповідач 18.09.2014 звернувся до позивача з листом про надання дозволу на вивантаження товару, однак відповіді не одержав, а тому у зв'язку з завершенням карантину та закінченням митного оформлення товару, 19.09.2014 живих тварин в кількості 332 шт. було переведено на свинокомплекс власника товару в виробниче приміщення Центру Нуклеос-ферми, про що складено акт переведення живих тварин від 19.09.2014.

5.2.4. Пунктами 1, 3 наказу Міністерства фінансів України 15.06.2012 №731 затверджено Порядок відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів та Розміри відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів.

Згідно з пп. 2 п. 2 Розділу І Порядку №731 для розрахунку витрат за зберігання використовуються такі розрахункові одиниці використання складських приміщень, як кубічний метр, зокрема, при розміщенні живих тварин. Розрахунки об'єму здійснюються залежно від розмірів місця у складському приміщенні, відведеного для зберігання таких тварин.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Порядку №731 витрати митного органу відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів або вповноваженою ним особою (далі - платник) після їх митного оформлення при фактичному отримані цих товарів, транспортних засобів.

Пунктом 3 Розділу ІІ Порядку №731 визначено, що витрати відшкодовуються платником у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, установленим на дату їх внесення, у сумі, розрахованій митним органом відповідно до розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів та залежно від строку зберігання товарів і транспортних засобів.

У відповідності до п. 6 Розділу ІІ Порядку №731 строк зберігання товарів і транспортних засобів на складі митного органу для обрахунку витрат обчислюється, починаючи з одинадцятого дня після оформлення відповідних документів про фактичне прийняття товарів і транспортних засобів на зберігання митним органом і до дня їх видачі зі складу митного органу власникам або вповноваженим особам.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Порядку №731 при обрахунку витрат строк зберігання обчислюється в календарних днях. День видачі зі складу митного органу товарів і транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.

Розміри відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів, які затверджені наказом Міністерства фінансів України №731 від 15.06.2012, плата за товари в закритому сховищі (на складі) за кубічний метр (якщо товар зберігається не на піддонах) складає 1,0 євро за добу.

5.2.5. Відповідно до п. 9.8 Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627, видача товарів та транспортних засобів комерційного призначення зі складу митниці здійснюється за умови подання документів, що засвідчують особу (повноваження особи). Крім того, залежно від підстави розміщення та мети видачі товарів і транспортних засобів комерційного призначення на склад митниці подаються, зокрема, документи, що підтверджують відшкодування витрат митниці на зберігання товарів і транспортних засобів на складі митниці.

Згідно з п. 9.9 вказаного Порядку до документів, за якими видаються товари, транспортні засоби комерційного призначення зі складу митниці належать також: акт приймання-передавання та видаткова накладна.

Відповідно до п. 6 Порядку №731 строк зберігання товарів і транспортних засобів на складі митного органу для обрахунку витрат обчислюється, починаючи з одинадцятого дня після оформлення відповідних документів про фактичне прийняття товарів і транспортних засобів на зберігання митним органом і до дня їх видачі зі складу митного органу власникам або вповноваженим особам.

5.2.6. Господарськими судами встановлено, що датою фактичного розміщення товару на складі митниці є 14.08.2014, тому відповідно датою початку розрахунку відшкодування витрат за зберігання товару на складі митниці є 24.08.2014 (після 10-денного терміну), а датою закінчення зберігання - дата завершення карантину та закінчення митного оформлення товару, тобто 18.09.2014.

5.2.7. Доводи касаційної скарги Кіровоградської митниці ДФС про те, що витрати на зберігання на складі митниці повинні відшкодовуватися до 12.11.2014, а не до 18.09.2014, оскільки саме ця дата є датою закінчення зберігання товару, зводяться до переоцінки доказів у справі.

Наведеним доводам було надано оцінку господарськими судами попередніх інстанцій, які дослідивши матеріали справи встановили, що відповідач 18.09.2014 звернувся до позивача з листом про надання дозволу на вивантаження товару, однак відповіді не одержав, а тому передав товар власнику.

Крім того, господарськими судами також було додатково встановлено, що 09.10.2014 позивач звернувся до відповідача з листом, відповідно до якого просив на підставі п. 2.5 договору та вимог чинного законодавства забезпечити вільний доступ працівникам Кіровоградської митниці та представнику експертної організації до переданих на зберігання матеріальних цінностей для проведення інвентаризації в період з 13.10.2014 по 24.10.2014. Листом від 17.10.2014 ІП "Ліга" відповіло позивачу, що імпортоване відповідачем майно (свині живі) розмитнені і перебувають поза межами митного контролю. У зв'язку з викладеним, ІП "Ліга" не може задовольнити прохання щодо проведення інвентаризації майна, яке на праві приватної власності належить підприємству.

Отже, господарськими судами зауважено на тому, що ІП "Ліга" як зберігач порушив умови договору зберігання, видавши передані йому Кіровоградською митницею як поклажодавцю на зберігання матеріальні цінності.

Пунктом 5 статті 239 Митного кодексу України передбачено, що органи доходів і зборів несуть передбачену законом відповідальність за втрату або пошкодження товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що зберігаються ними. У випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, таку відповідальність несе адміністрація підприємств, на складах яких розміщуються товари, передані органами доходів і зборів цим підприємствам на зберігання.

З огляду на зазначене, ІП "Ліга" як зберігач за договором повинен відповідати перед поклажодавцем саме за втрату (нестачу) речі, прийнятої на зберігання, а не за зберігання товару, який, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, з 19.09.2014 був відсутній на складі органу доходів і зборів, а тому підстави для стягнення витрат за зберігання фактично відсутнього з 19.09.2014 на зберіганні товару - відсутні.

5.2.8. Посилання Кіровоградської митниці на п. 10 Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів на складах митних органів, згідно з яким видача зі складу митного органу товарів, транспортних засобів їх власникам або вповноваженим особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, здійснюється лише після митного оформлення зазначених товарів, транспортних засобів, відшкодування витрат митних органів за їх зберігання та сплати відповідних митних платежів, є безпідставним, оскільки зазначена процедура визначає лише порядок видачі товару, проте наслідком порушення такого порядку і видача товару є підставою для відповідальності зберігача за втрату (нестачу) товару, а не для стягнення витрат за зберігання, коли фактично товар відсутній на складі зберігача.

5.2.9. Крім того, доводам ІП "Ліга" про те, що при розрахунку витрат за зберігання позивачем взято за основу метри квадратні, в той час як необхідно застосовувати метри кубічні, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, було надано оцінку судом апеляційної інстанції, який правильно зазначив про таке.
Так, п. 2 Порядку №731 передбачено, що для розрахунку витрат за зберігання використовуються такі розрахункові одиниці використання складських приміщень: 1) піддон розміром 800х1200 мм - при розміщенні товарів на піддонах; 2) кубічний метр (м^3) - у разі об'єктивної неможливості розміщення товарів на піддонах, а також: при розміщенні живих тварин розрахунки об'єму здійснюються залежно від розмірів місця у складському приміщенні, відведеного для зберігання таких тварин.
Водночас як встановлено господарськими судами, договором зберігання №82, укладеного між сторонами, визначена площа складського приміщення - 332 м^2, виходячи з якої і було здійснено розрахунок, який перевірено господарськими судами попередніх інстанцій.
Враховуючи зазначене, вказані доводи відповідача відхиляються судом касаційної інстанції.

5.2.10. Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При прийнятті рішення у цій справі Верховний Суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Відтак, наведені у касаційних скаргах доводи не можуть бути підставами для скасування судових рішень та ухвалення нового рішення відповідно до вимог ст. 311 ГПК України, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування місцевим та апеляційним судами норм матеріального та процесуального права, а Верховний Суд не встановив фундаментальних порушень судами першої та апеляційної інстанції при розгляді спору у цій справі.

5.2.11. Таким чином, касаційний суд вважає, що висновки судів попередніх інстанцій ґрунтуються на встановлених обставинах і оцінених ним доказах та повністю узгоджуються з приписами чинного законодавства, а доводи касаційних скарг фактично зводяться до необхідності переоцінки цих доказів та обставин, що відповідно до ст. 300 ГПК України не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

6. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційних скарг

6.1. Верховний Суд вважає висновок судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову обґрунтованим. Скаржниками не доведено неправильного застосування судами норм матеріального права чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. 

6.2. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

6.3. Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційних скарг без задоволення, а постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.09.2017 - без змін. 

7. Судові витрати

7.1. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційні скарги без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржників. 

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Іноземного підприємства "Ліга" та Кіровоградської митниці ДФС залишити без задоволення.
2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.09.2017 у справі №912/3675/16 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя:                                                                      І. Ткач

Судді:                                                                                           Г. Вронська

                                                                                                     Л. Стратієнко