Постанова
Іменем України
 
15 листопада 2018 року
м. Київ
справа № 619/798/15-ц
провадження № 61-33007св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І.М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., 
Пророка В. В.,
учасники справи:
суб'єкт звернення з поданням - старший державний виконавець Дергачівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Шумейко Катерина Вікторівна, позивач - ОСОБА_5, відповідач - ОСОБА_6,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_7, на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 28 липня 2017 року у складі судді 
ОСОБА_8 та ухвалу Апеляційного суду Харківської області 
від 31 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Піддубного Р. М., 
Кругової С. С., Пилипчук Н. П.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» 
ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У лютому 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області 
від 02 листопада 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_6 не чинити перешкоди у користуванні 
ОСОБА_5 житловим будинком з надвірними будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року рішення Дергачівського районного суду Харківської області 
від 02 листопада 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.
Вселено ОСОБА_5 у житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 листопада 2015 року в незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року залишено без змін.
У серпні 2016 року старший державний виконавець Дергачівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Шумейко К. В. (далі - Дергачівський ВДВС ГТУЮ у Харківській області) звернулася до суду з поданням про встановлення способу та порядку виконання судового рішення.
Подання мотивоване тим, що на виконанні в Дергачівському ВДВС ГТУЮ 
у Харківській області перебуває виконавче провадження ВП № 514569694 
з примусового виконання виконавчого листа від 17 червня 2016 року 
№ 619/798/15, виданого Дергачівським районним судом Харківської області, про зобов'язання ОСОБА_6 не чинити перешкод у користуванні та вселення ОСОБА_5 у житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1.
Постановою старшого державного виконавця Дергачівському ВДВС ГТУЮ у Харківській області від 05 липня 2016 року відкрито виконавче провадження та надано строк для самостійного виконання рішення 
до 19 липня 2016 року.
Посилаючись на те, що резолютивна частина виконавчого листа містить дві вимоги, які мають самостійний окремий спосіб виконання, старший державний виконавець Дергачівського ВДВС ГТУЮ у Харківській області Шумейко К. В. просила суд встановити спосіб та порядок виконання рішення суду. 
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 28 липня 2017 року у задоволенні подання старшого державного виконавця Дергачівського ВДВС ГТУЮ у Харківській області Шумейко К. В. про встановлення способу та порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком, усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 28 липня 
2017 року залишено без змін.
Судові рішення мотивовані тим, що підстави для встановлення або зміни способу і порядку виконання рішення суду, передбачені частиною другою статті 373 ЦПК України (у редакції, чинній на час видачі виконавчого листа), відсутні.
У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_7, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що ухвали судів попередніх інстанцій постановлені з порушенням норм процесуального права, оскільки справа в суді першої інстанції була розглянута без участі ОСОБА_6, його не було повідомлено про судовий розгляд та не подано заяву про розгляд справи за його відсутності, що є порушенням його права на судовий захист. Тому ухвали судів першої та апеляційної інстанцій є такими, що не відповідають закону, та підлягають скасуванню.
Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.
05 червня 2018 року справу передано до Верховного Суду.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків судів не спростовують.
Суди встановили, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02 листопада 2015 року зобов'язано ОСОБА_6 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_5 житловим будинком з надвірними будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року рішення Дергачівського районного суду Харківської області 
від 02 листопада 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Вселено ОСОБА_5 у житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1.В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
17 червня 2016 року Дергачівським районним судом Харківської області видано виконавчий лист № 619/798/15-ц.
Постановою державного виконавця Дергачівського ВДВС ГТУЮ у Харківській області від 05 липня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа.
Отже, примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», підлягають судові рішення про вселення ОСОБА_5 та зобов'язання ОСОБА_6 не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням.
Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно з частиною другою статті 373 ЦПК України (у редакції, чинній на час видачі виконавчого листа) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.
Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 
2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до 
статті 373 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець Дергачівського ВДВС ГТУЮ у Харківській області зазначив, що виконавчий лист містить дві вимоги, які мають різний порядок виконання.
Отже, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що подання державного виконавця не містить жодного обґрунтування неможливості виконання рішення та зазначення обставини, які дійсно ускладнюють його виконання, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання про встановлення способу і порядку виконання рішення, передбачених частиною другою статті 373 ЦПК України (у редакції, чинній на час видачі виконавчого листа).
Доводи касаційної скарги про неналежне повідомлення про час та місце розгляду не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 та його представник були повідомлені судом першої інстанції про час та місце судового засідання, проте, поштове відправлення було повернуто «за закінченням терміну зберігання», тобто не вручено адресату з незалежних від суду причин. Проте, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_11 був присутнім в суді апеляційної інстанції, що підтверджується журналом судового засідання Апеляційного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року.
Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками судів, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_7, залишити без задоволення.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 28 липня 
2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді: | І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк