ПОСТАНОВА
Іменем України

25 вересня 2018 року 
Київ
справа №428/7176/14-а
адміністративне провадження №К/9901/6201/18, К/9901/6201/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Гімона М.М.,  Мороз Л.Л., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецька науково-виробнича фірма "КРЕДО", Сєвєродонецької міської ради Луганської області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Гаврищука Т.Г., Ляшенка Д.В. від 08.09.2015 у справі №428/7176/14-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецька науково-виробнича фірма "КРЕДО" до Сєвєродонецької міської ради Луганської області, третя особа: Управління Держземагентства у м.Сєвєродонецьку Луганської області  визнання незаконним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецька науково-виробнича фірма "КРЕДО" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати незаконними та скасувати рішення Сєвєродонецької міської ради (далі - відповідач) від 12.06.2014 № 3980 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка» (далі - Рішення № 3980) та рішення Сєвєродонецької міської ради від 25.09.2014 № 4119 «Про внесення змін до рішення Сєвєродонецької міської ради № 3980 від 12.06.2014 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка» (далі - Рішення № 4119).
Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2015 року у справі № 428/7176/14-а - скасовано, ухвалено нове рішення.
Визнано нечинним рішення Сєвєродонецької міської ради від 12.06.2014 № 3980 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка».
Визнано нечинним рішення Сєвєродонецької міської ради від 25.09.2014 № 4119 «Про внесення змін до рішення Сєвєродонецької міської ради № 3980 від 12.06.2014 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка».
Вважаючи, що постанова суду апеляційної інстанції частково містить нелогічні, нечіткі та непереконливі висновки, обґрунтування та викладення правової позиції, позивач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.09.2015 в частині визнання регуляторних актів - рішень органу місцевого самоврядування нечинним та внести зміни в постанову суду, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що апеляційним судом не вказано, які правовідносини виникли між сторонами на підставі рішення відповідача від 12.06.2014 № 3980 та рішення від 25.09.2014 № 4119. Крім того зазначає, що грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, який вноситься до державного бюджету та формує його дохідну частину, а тому введення в дію нормативної грошової оцінки землі в середині бюджетного року є порушенням податкового та бюджетного законодавства України. Наголошує, що в постанові апеляційної інстанції відсутні будь-які висновки або спростування доводів апеляційної скарги позивача щодо того, що оспорювані рішення відповідача є регуляторним актом, який повинен бути спрямований на правове регулювання господарських відносин на майбутнє. Проте, зі змісту п. 2 рішення від 12 червня 2014 року № 3980 із змінами від 25 вересня 2014 року вбачається, що відповідач встановив вартість 1 кв. м. землі, з врахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель лише на минулі роки, а саме 2008-2013 роки.
Не погоджуючись з рішенням в частині задоволення позовних вимог, Сєвєродонецька міська рада Луганської області просить скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 вересні 2015 року та залишити в силі постанову суду першої інстанції. В обґрунтування касаційної скарги відповідач вказує, що згідно зі статтею 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення проводиться не рідше як один раз у 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше як один раз у 7-10 років. Наголошує, що документація з нормативної грошової оцінки земель міста Сєвєродонецька була остаточно виготовлена 20.06.2008 та передана до органів місцевого самоврядування Сєвєродонецька. Таким чином, строк дії документації та висновку є строк з 20.06.2008 по 20.06.2015. Крім того вказує, що відповідно до приписів статей 12, 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" в газеті Сєвєродонецькі вісті та на офіційному інтернет сайті Сєвєродонецької міської ради були розміщені повідомлення про оприлюднення проектів Рішення № 3980 і Рішення № 4119, аналізи регуляторних впливів. В подальшому відповідачем Рішення № 3980 і Рішення № 4119 були опубліковані в міській газеті "Сєвєродонецькі вісті", а також на офіційному сайті Сєвєродонецької міської ради. Також, на думку відповідача, позивач звернувся до суду з пропуском строку, передбаченого ст. 99 КАС України, оскільки на підставі оскаржуваних рішень може бути заявлено вимогу про стягнення з певних суб'єктів грошових коштів, тому для таких вимог встановляється місячний строк.
Позивачем подано до суду заперечення на касаційну скаргу Сєвєродонецької міської ради, в якому просить залишити скаргу без задоволення.
Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецька науково-виробнича фірма "КРЕДО" та Сєвєродонецької міської ради Луганської області до задоволення не підлягають з огляду на таке.
У ході розгляду справи судами встановлено, що на підставі рішення Сєвєродонецької міської ради від 19.04.2007 № 984 між ТОВ «КРЕДО» та Сєвєродонецькою міською радою було укладено Договір № 040741900194 від 03 травня 2007 року про оренду земельної ділянки за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Хіміків, буд. № 26 квартал № 44. Земельна ділянка загальною площею 0,1319 га. Строк дії договору 25 років. Відповідно до пункту 5 Договору визначено нормативно-грошову оцінку орендованої ділянки у розмірі 376851,49 грн., а за приписами п.п. 9, 11 Договору встановлена сума орендної плати в розмірі 5652,77 грн. на рік, 471,06 грн. щомісячно.                                                     
Рішенням Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 3980 від 12 червня 2014 року «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка» затверджена нормативна грошова оцінка земель цих населених пунктів. Дата набрання чинності рішення 1 січня 2015 року (пункт 3.). Цим рішенням було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста, у складі текстового та графічних матеріалів, інв. № 023408, виконану станом на 01.01.2008 Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст «ДІПРОМІСТО», згідно договору № 1275-07-2007 від 19 грудня 2007. В рішенні встановлено, що базова вартість 1 кв. м. землі становить 179,74 грн./кв.м., яка складається з середньої базової вартості землі, розрахованої станом на 01.01.2008 у розмірі 147,33 грн./кв.м. і враховує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель: за 2008р. - 1,152; за 2009 р. - 1,059; за 2010 р. - 1,000; за 2011 р. - 1,000; за 2012 р. - 1,000; за 2013 р. - 1,000.
Рішенням Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 4199 від 25 вересня 2014 року «Про внесення змін до рішення Сєвєродонецької міської ради № 3980 від 12.06.2014 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка» внесено зміни до рішення № 3980 від 12.06.2014, а саме пункт 3 викладений в такій редакції: « 3.Це рішення набирає чинності з 1 жовтня 2014 року», пункт 4 викладений в такій редакції: « 4.Визнати таким, що втратило чинність з 01 жовтня 2014 року рішення Сєвєродонецької міської ради № 1212 від 19.01.1998 року…».
Не погоджуючись з наведеним рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством України не передбачено заборону або обмеження вводити в дію нову нормативну грошову оцінку земель не на початку бюджетного року, тобто не з 1 січня поточного року. Щодо Висновку державної експертизи землевпорядної документації Державного комітету України із земельних ресурсів від 06.08.2008 № 792-0,8, суд вважав, що він не скасований та є чинним, оскільки строк дії документації, а також експертного висновку - до 20 червня 2015 року, тобто спірні рішення ради приймались в період дії експертного висновку. Наслідком цього було прийняття Сєвєродонецькою міською радою рішення від 29.03.2011 № 431 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводінка». Також суд першої інстанції вважав, що відповідачем виконані всі вимоги Закону України від 11.09.2003 № 1160-IV «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Висновок державної землевпорядної документації Державного комітету України із земельних ресурсів від 06.08.2008 № 792-08, на підставі якого прийняті спірні рішення, втратив свою дію (чинність) згідно вимог Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" з 06 серпня 2011 року і саме з цієї дати не породжує жодних правових наслідків.
Крім того, апеляційний суд встановив, що при виданні спірних рішень Сєвєродонецькою місцевою радою регуляторний акт не був оприлюднений, чим відповідачем порушені вимоги ст. ст. 8, 9, 36 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11.09.2003 № 1160-IV.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Щодо позиції позивача про порушення положень п.п.4.1.9 ст. 4, ст. 274 Податкового кодексу України, статей 3, 27 Бюджетного кодексу України, оскільки, на його думку, нормативна грошова оцінка землі, яка затверджена спірними рішеннями, повинна була вводитися в дію з початку бюджетного року (періоду), тобто не раніше ніж з 1 січня 2015 року, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України (далі ПК) податкове законодавство ґрунтується, в тому числі, на принципі стабільності. В цій нормі зазначено, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Відповідно, нова нормативна грошова оцінка вступила в силу в період, коли відносини оплати за землю регулювалися ПК України.
Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК встановлено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII «Плата за землю» зазначеного Кодексу. Частиною п'ятою ст. 5 Закону України від 11.12.2003 № 1378 «Про оцінку земель» передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель. Згідно з частиною третьою статті 201 Земельного кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. 
Виходячи з аналізу наведених норм законодавства слід вважати, що база оподаткування є елементом податку, тісно пов'язаним з об'єктом оподаткування, а нормативна грошова оцінка - конкретна вартісна характеристика бази. При цьому, процедура встановлення нормативної грошової оцінки включає ряд стадій, передбачених чинним законодавством України. Зокрема, це прийняття уповноваженим органом влади рішення про проведення нормативної грошової оцінки земель, розробка технічної документації з нормативної грошової оцінки спеціалізованою установою, погодження технічної документації органами влади, прийняття відповідною радою рішення про затвердження технічної документації.
Колегія суддів погоджується з покликанням суду апеляційної інстанції в частині того, що предмет судового розгляду у даній справі стосується процедурних аспектів встановлення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів і не стосується змін регулювання податків, зборів та їх елементів. Нормативна грошова оцінка як економічна та правова категорія є динамічною, залежить від ряду факторів суб'єктивного та об'єктивного характеру і може змінюватися протягом бюджетного періоду.
Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09.04.2013 року у справі № 21-423а12.
Щодо чинності Висновку державної експертизи землевпорядної документації Державного комітету України із земельних ресурсів від 06.08.2008 року № 792-0,8 (далі Висновок), колегія зазначає наступне.
Згідно ст. 21 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу, підлягають державній експертизі відповідно до закону.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що при ухваленні спірного рішення Сєвєродонецької міської ради № 3980 від 12 червня 2014 року «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка» було враховано Висновок державної експертизи землевпорядної документації Державного комітету України із земельних ресурсів від 06.08.2008 № 792-0,8, про що зазначено в тексті рішення ради.
У вказаному Висновку зазначено наступне:
Пункт 2. Вид землевпорядної документації, що підлягає державній експертизі: Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Сєвєродонецька Луганської області.
Пункт 9. Процедура проведення державної експертизи (дослідження, перевірка, аналіз та оцінка землевпорядної документації):  Документація з нормативної грошової оцінки земель міста Сєвєродонецьк Луганської області розроблена на виконання Закону України «Про оцінку земель», у відповідності із договором.
Пункт 11.Підсумкова оцінка результатів державної експертизи: Представлена на державну землевпорядну експертизу технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Сєвєродонецьк Луганської області в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та нормативним документам і оцінюється позитивно.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що державна експертиза землевпорядної документації була проведена і зроблений Висновок відносно документації з нормативно грошової оцінки земель міста Сєвєродонецьк. Щодо селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка документація на експертне дослідження не надавалась, не досліджувалась і відповідно висновок, не робився. Відповідачем не надано доказів про те, що на момент проведення експертизи землі міста Сєвєродонецька і землі селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка, це один і той же об'єкт дослідження.
Крім того, в пункті 13 Висновку зазначений строк дії висновку - на термін дії документації. Стаття 36 Закону України від 17 червня 2004 року № 1808-IV «Про державну експертизу землевпорядної документації» встановлює термін дії висновків державної експертизи. За приписами частини першої цієї норми позитивний висновок державної експертизи дійсний протягом строку дії об'єкта державної експертизи, але не більше трьох років від дня його видачі.
Якщо у строк, встановлений частиною першою цієї статті, не розпочато реалізацію заходів, передбачених об'єктом державної експертизи, то він підлягає повторній державній експертизі.
Таким чином, Висновок державної землевпорядної документації Державного комітету України із земельних ресурсів від 06.08.2008 року № 792-08 втратив свою дію (чинність) згідно вимог Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» з 06 серпня 2011 року і саме з цієї дати не породжує жодних правових наслідків. Таким чином, апеляційним судом вірно вказано, що на дату прийняття відповідачем рішень № 3980 та № 4119, був відсутній позитивний Висновок державної експертизи.
Колегія суддів вважає безпідставним покликання відповідача на те, що строком дії документації та Висновку є строк з 20.06.2008 по 20.06.2015, оскільки протягом трьох календарних років з дати затвердження висновку було розпочато реалізацію заходів, передбачених об'єктом державної експертизи. Наслідком цього, зокрема, було прийняття Сєвєродонецькою міською радою рішення від 29.03.2001 № 431 « Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка». Саме цим рішенням, на думку відповідача, підтверджується чинність Висновку та технічної документації.
Проте встановлено, що постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 серпня 2012 року у справі № 1227/3807/2012 за позовом ТОВ ВКФ «ЛІА» ЛТД до Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, яка залишена в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 квітня 2014 року (справа К/9991/65360/12), визнано протиправним та скасовано рішення Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2001 № 431 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка». Отже, рішення на яке посилається відповідач і яке, на його думку, є підставою для проведення нормативної грошової оцінки земель фактично не існує. 
Щодо висновків суду апеляційної інстанції про недотримання відповідачем порядку розгляду, обговорення і прийняття регуляторних актів, порядку оприлюднення цих спірних рішень в засобах масової інформації, колегія зазначає наступне.
За приписами частини першої Закону України від 11.09.2003 № 1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 1160) державна регуляторна політика у сфері господарської діяльності - напрям державної політики, спрямований на вдосконалення правового регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, недопущення прийняття економічно недоцільних та неефективних регуляторних актів, зменшення втручання держави у діяльність суб'єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності, що здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.
Регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.
За статтею 8 Закону № 1160 стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу, проводиться комплекс певних дій, передбачених законодавством.
Оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій є важливим етапом для видання регуляторного акту і дії з цього приводу закріплені в статті 9 Закону № 1160. В цій нормі визначено, що кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань. Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону. Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.
Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта повинно містити: стислий виклад змісту проекту; поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції; інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу (назва друкованого засобу масової інформації та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п'ятою статті 13 цього Закону); інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань; інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями зауважень та пропозицій.
Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу. Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов'язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє. Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.
За приписами статті 36 Закону № 1160, де визначені особливості прийняття регуляторних актів органами та посадовими особами місцевого самоврядування, регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин:
- відсутній аналіз регуляторного впливу;
- проект регуляторного акта не був оприлюднений.
В ході розгляду справи сторонами не заперечувалось, що спірні рішення Сєвєродонецької міської ради № 3980 і № 4119 є регуляторними актами, які спрямовані на правове регулювання господарських відносин і на них розповсюджується дія Закону України від 11.09.2003  № 1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». 
В позовній заяві позивач покликався на відсутність існування газети «Сєвєродонецькі вісті» від 26 вересня 2014 року № 39 з оприлюдненням рішення від 25 вересня 2014 року № 4119 та наполягав на тому, що існуюча в матеріалах справи ксерокопія газети, яка надана відповідачем, не відповідає дійсності, а є переробленою шпальтою № 4 газети «Сєвєродонецькі вісті» від 24 жовтня 2014 року.
Донецьким апеляційним адміністративним судом вчинялись дії щодо отримання, вивчення та оцінювання друкованого засобу інформації - газети «Сєвєродонецькі вісті» від 26 вересня 2014 року № 39, де, за покликанням відповідача, було розміщено оголошення про спірні рішення.
Так, судом витребувано і отримано від відповідача оригінал міської суспільно-політичної газети «Сєвєродонецькі вісті» від 26 вересня 2014 року № 39 на 3-х аркушах.
При огляді газети цього екземпляру судом було встановлено, що газети №4 міститься типографський запис «Обсяг для друку 4 полоси». До суду надано газету з вкладкою, тобто з ще двома шпальтами, де на першій шпальті вкладки містися повідомлення про рішення ради № 4119 від 25 вересня 2014 року. Разом з тим, на оборотній шпальті вкладки розміщена замітка під назвою «Вбивця проведе 10 років за гратами». Другий абзац цієї замітки починається словами « 7 жовтня 2014 року колегією суддів Сєвєродонецького міського суду винесено вирок…».
Також апеляційним судом витребувано з Сєвєродонецької міської публічної бібліотеки ті ж самі номери газети «Сєвєродонецькі вісті» № 39 від 26 вересня 2014 року і № 43 від 24 жовтня 2014 року.
При проведенні порівняльного аналізу колегія суддів апеляційного суду встановила, що дійсно на шпальтах № 3 та № 4 витребуваної з бібліотеки газети «Сєвєродонецькі вісті» № 43 від 24 жовтня 2014 року розміщені ті ж самі тексти, що і в екземплярі газети від 26 вересня 2014 року, яка надана як доказ, і це не вкладка, а повноцінна сторінка.
Крім того, відповідачем до суду надано ще один варіант тієї ж самої газети, яка взагалі містила зовсім інші тексти, які відрізняються від попередніх.
Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції, що означені розбіжності дозволяють ставити під сумнів автентичність наданої газети і це унеможливлює допустимість такого письмового доказу і, відповідно, приводить до висновку про відсутність публікації проекту спірного рішення. Таким чином, вірним є і висновок суду апеляційної інстанції, що при виданні спірних рішень Сєвєродонецькою місцевою радою регуляторний акт не був оприлюднений, чим порушені вимоги ст. ст. 8, 9, 36 Закону України від 11.09.2003,  № 1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Щодо покликання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, визначеного ч. 5 ст. 99 КАС України (тут і надалі, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 99 КАС України).
Згідно ч. 5 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.
Так, рішеннями Сєвєродонецької міської ради № 3980 і № 4119 встановлено базову вартість 1 кв. м. землі населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка. Колегія суддів зазначає, що  наведені рішення не є тими рішеннями, на підставі яких може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, оскільки не породжують для конкретних суб'єктів будь-яких обов'язків щодо сплати конкретних грошових сум, а тому при їх оскарженні не застосовуються строк звернення до суду, визначений ч. 5 ст. 99 КАС України.
Решта доводів касаційних скарг не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, - 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецька науково-виробнича фірма "КРЕДО", Сєвєродонецької міської ради Луганської області залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик
М.М. Гімон 
 Л.Л. Мороз ,
Судді Верховного Суду