Постанова
Іменем України
 
26 вересня 2018 року
м. Київ 
справа № 562/975/17-ц  
провадження № 61-19371св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,                Пророка В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідач - суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року у складі колегії суддів:  Красвітної Т. П., Свистунової О. В., Єлізаренко І. А.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що в провадженні судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження, обвинуваченим в якому є ОСОБА_4 Позивач неодноразово подав до суду заяви про ознайомлення з провадженням, однак його заяви про ознайомлення не були задоволенні.
ОСОБА_4 зазначив, що листом від 27 серпня 2015 року відповідач повідомила його про те, що його право на ознайомлення буде реалізовано після закінчення судового розгляду кримінальної справи та виготовлення протоколу судового засідання і що з метою запобігання зловживань при ознайомленні з матеріалами справи буде встановлений відповідний графік ознайомлення. Однак, відповідач не надав позивачу, можливості  реалізувати своє право на захист своїх прав та інтересів, а тривале у часі очікування принижує його честь та гідність. 
На підставі вищевикладеного ОСОБА_4 просив стягнути з судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6  на його користь відшкодування заподіяної незаконними діями моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. 
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська                          від 07 квітня 2016 року (у складі судді Федченко В. М.) позов задоволено частково. Стягнуто з судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди   5 000 грн.  Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем доведена наявність протиправної поведінки відповідача, а також причинно - наслідкового зв'язку між такою поведінкою та заподіяною шкодою.
 
Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня                 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
 
Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Належним відповідачем у спорах про відшкодування шкоди, заподіяної судом, може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.
 
У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,                                               ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не було захищено права позивача, гарантовані Конституцією України та порушено положення частини першої статті 1167 ЦК України.
 
04 травня 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Апеляційним судом встановлено, що в провадженні судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження, обвинуваченим в якому є ОСОБА_4 
ОСОБА_4 та його захисник - адвокат Лунін Н. П. неодноразово звертались із заявами до суду про надання для ознайомлення та фотографування матеріалів кримінальної справи, однак, матеріали справи для ознайомлення, на час звернення з даним позовом до суду, надані не були.
06 серпня 2015 року позивач звертався із заявою на ім'я голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з приводу порушення відповідачем його права на ознайомлення з матеріалами справи.
06 серпня 2015 року позивач також звертався із заявою до відповідача з приводу відмов з її боку надати йому можливість ознайомитися з матеріалами справи.
18 серпня 2015 року позивач звертався із заявою до прокурора Дніпропетровської області, в якій просив внести до ЄРДР відомості про вчинення відповідачем злочинів, передбачених статтями 367, 374 КК України, та визнати його, позивача, потерпілим.
19 серпня 2015 року позивач звертався із заявою до голови Жовтневого районного суду про порушення відповідачем його конституційного права на захист, в якій просив провести службове розслідування за його заявою.
Установлено, що позивачу та його захиснику Луніну Н. П. 27 серпня                     2015 року надано лист із роз'ясненнями прав, передбачених КПК України в редакції 1960 року, на ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, а також місцезнаходження (адресу) суду і його робочий час. 
Отже, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у зв'язку з ненаданням на ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, що спричинило приниження його честі, гідності та ділової репутації.
Згідно із частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в зазначеній вище редакції судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Таким чином, суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.
Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно із статтями 15, 16 ЦК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до статті 125 Конституції України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин в Україні діють місцеві, апеляційні, вищі спеціалізовані та Верховний Суд України.
З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд, встановивши, що належним відповідачем у таких спорах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди.
Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 щодо наявності вини відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. 
Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки. 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване  рішення суду апеляційної інстанції без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції  не спростовують.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня                2017 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді: | І. М. Фаловська   В. С. Висоцька   В. В. Пророк