ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/22183/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пєскова В.Г. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Сухового В.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.; 
за участю представників: 
Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» - Брускова В.Я.,
Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» - Осадчого А.М.,
розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2018
у складі колегії суддів: Коротун О.М. (головуючий), Майданевича А.Г., Гаврилюка   О.М.
та на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2018
у складі судді Сівакової В.В.
у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК Гріфон», Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування»,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор»,
про стягнення 2 091 255, 81 грн.
За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної
інстанції
1.          27.03.2003 між Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Вексель-ФСА» (страховик), правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування»), та Відкритим акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» (далі - ВАТ «Запоріжтрансформатор») укладено генеральну угоду по страхуванню вантажів № 08-г/03зп (далі - угода), за умовами якої предметом угоди є співробітництво сторін в галузі страхування вантажів у відповідності з розробленими страховиком правилами № 006 «Добровільного страхування вантажів та багажу».
Пунктом 1.2 угоди конкретні умови страхування кожної партії вантажу визначаються у договорі страхування цієї партії, який є невід'ємною частиною угоди і діє в межах угоди. Факт укладення договору страхування посвідчується страховим полісом, в якому визначаються перелік страхових випадків та виключення із страхових випадків, вартість та страхова сума кожної партії, страховий тариф, страховий платіж та порядок його сплати, франшиза, отримувач страхового відшкодування (страхувальник або вигодонабувач), термін та територія дії страхового покриття, а також інші умови за згодою сторін.
Пунктом 8.1 угоди вона укладена на невизначений термін та набуває чинності з моменту її підписання сторонами.
2.          У подальшому 17.06.2016 між ПрАТ «СК «АХА Страхування» (страховик) та ПАТ «Запоріжтрансформатор» (страхувальник) укладено договір страхування вантажів № 236г6е (страховий поліс), за умовами якого об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням вантажем зазначеним в договорі під час його транспортування (інвойс № 20160617-2 від 17.06.2016; contract: MT000767 від 11.11.2013; annex#14 від 25.04.2016), а саме: електролітичний мідний дріт у вигляді котушки, бренду «RHEIN ROD» діаметром 08 мм, стандарт ASTM В 49 (мідна катанка), вагою 3, 537 т, вартістю 427 137, 27 грн.
3.          17.06.2016 між ПрАТ «СК «АХА Страхування» (страховик) та ПАТ «Запоріжтрансформатор» (страхувальник) було укладено договір страхування вантажів № 240г6е (страховий поліс), за мовами якого об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням вантажем зазначеним в договорі під час його транспортування (інвойс від 17.06.2017 № 20160617-3; МТ000767 від 11.11.2013; annex #15 від 16.05.2016), а саме: електролітичний мідний дріт у вигляді котушки, бренду «RHEIN ROD» діаметром 08 мм, стандарт ASTM В 49 (мідна катанка), вагою 13, 955 т, вартістю 1 685 242, 33 грн.
4.          Водночас, 17.06.2015 між ПАТ «Запоріжтрансформатор» (клієнт) та ТОВ «ТК Гріфон» (експедитор) було укладено договір експедирування № DL001513 (далі - договір експедирування). За умовами якого експедитор зобов'язався за плату і за рахунок клієнта надати та організувати надання послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу, а клієнт - оплатити такі послуги. Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного договору експедитор має право залучити до виконання договору експедирування інших осіб, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед клієнтом за порушення договору експедирування.
5.          Так, згідно із заявкою від 14.06.2016 № 25/2 на виконання перевезення автомобільним транспортом, яка є додатком до договору експедирування, ТОВ «ТК Гріфон» прийняв на себе зобов'язання організувати доставку автомобілем «Iveco» державний реєстраційний номер НОМЕР_2/НОМЕР_3 (компанія перевізник ТОВ «Європагруз») вантажу, що належить на праві власності ПАТ «Запоріжтрансформатор», а саме: катанка мідна, вагою 17 738 кг, за маршрутом: 46446 Emmerich am Rhein (Німеччина) - м. Запоріжжя (Україна); строк доставки вантажу узгоджено сторонами до 24.06.2016.
6.          14.06.2016 між ТОВ «ТК Гріфон» (експедитор) та ТОВ «Європагруз» (перевізник) укладено договір перевезення вантажів транспортом в міжнародному сполученні № 140620.
7.          Перевізник за накладною (Liefershein) № LS16005032 прийняв від вантажовідправника компанії «Auribis AG» м. Гамбург (Німеччина) вантаж електролітичний мідний дріт бренду «RHEIN ROD» діаметром 08 мм, загальною вагою 17 738 кг (маса брутто), 17 492 кг (маса нетто), загальною вартістю вантажу 84 818, 71 доларів США. Вказана обставина не заперечувалась та не була спростована учасниками провадження ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду рішення суду. 
У ході здійснення перевезення вантажу, автомобіль НОМЕР_2/НОМЕР_3 разом із вантажем зник за межами України, вантажоодержувачу товар доставлено не було.
8.          У зв'язку із настанням страхового випадку 24.06.2016 ПАТ «Запоріжтрансформатор» звернулося до ПрАТ «СК «АХА Страхування» із заявою № 1/44-290 про настання страхової події.
9.          Позивач під час розгляду заяви визнав подію щодо втрати вантажу страховим випадком. Так, позивачем було складено страхові акти від 23.09.2016 № АХА2167627 та № АХА2167761 та виплачено страхове відшкодування у сумі 2 091 255, 81 грн на користь третьої особи.
10.          Водночас 12.02.2015 між ТОВ «ТК Гріфон» та ПрАТ «ПРОСТО-страхування» було укладено договір № 1500020 страхування відповідальності експедитора (надалі - Договір), за умовами якого ліміт відповідальності по одній страховій події за вказаним сертифікатом встановлено в розмірі 35   000 доларів США; франшиза - 500 доларів США.

Обґрунтування позову
11.          02.12.2016 ПрАТ «СК «АХА Страхування» подало до  Господарського суду міста Києва позов до ТОВ «ТК Гріфон» та ПрАТ «ПРОСТО-страхування» про  стягнення 2 091 255, 81 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем було виплачено на користь ПАТ «Запоріжтрансформатор» суму страхового відшкодування, а тому він набув право регресу до винної у завданні збитку особи відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування». Оскільки відповідальність ТОВ «ТК Гріфон» за повну чи часткову втрату майна, прийнятого до експедирування, застрахована ПрАТ «ПРОСТО-страхування» Страховим сертифікатом, який є додатком до договору страхування відповідальності експедитора від 12.02.2015 № 1500020, то обов'язок щодо відшкодування збитків у межах страхової суми (34 500 доларів США, що за курсом НБУ на момент настання страхового випадку становить 858 601, 50 грн) має бути покладено на  ПрАТ «ПРОСТО-страхування».

Розгляд справи судами
12.          Справа розглядалася судами неодноразово.
13.          Останнім рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2018, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ТК Гріфон» на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» 2 091 255, 81 грн  страхового відшкодування та 31 368, 84  грн судового збору. У задоволенні позову до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» відмовлено повністю.
Судові рішення мотивовані положеннями статті 1166 ЦК України, згідно з якими особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У частині відмови у задоволенні позову до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» суди вказали, що договір страхування відповідальності експедитора від 12.02.2015 №   1500020 між відповідачами є неукладеним в силу статті 983 ЦК України та пункту 7.6. цього договору. Тому ПрАТ «ПРОСТО-страхування» не може нести відповідальність у спірних правовідносинах.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
14.          04.07.2018 ПрАТ «СК «АХА Страхування» подало касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2018 та рішення Господарського суду Господарського суду міста Києва від 01.02.2018 у справі № 910/22183/16, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, стягнути на користь позивача з ТОВ «ТК Гріфон» 1 355 398, 41 грн, а з ПрАТ «ПРОСТО-страхування» 735 857, 40 грн.
Посилання зроблені на неправильне застосування положень статті 997 ЦК України, оскільки між відповідачами існували договірні відносини з приводу страхування майнових ризиків, а договір № 1500020 у пункті 18.2 містить домовленість про те, що навіть у разі несплати страхового платежу договір є чинним і діючим до моменту його припинення. Також зазначено про неповне з'ясування обставин справи та неналежне дослідження судами доказів.
Б. Доводи відзиву на касаційну скаргу
15.           07.09.2018 до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від  ПрАТ «ПРОСТО-страхування», в якому з посиланням на правильність застосування судами норм права наведено прохання залишити оскаржені судові рішення без змін. 

ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
16.          Господарський процесуальний кодекс України (в редакції після 15.12.2017)
          Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції
           1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
           2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази…
17.          Цивільний кодекс України
          Стаття 979. Договір страхування.
           1. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
          Стаття 981. Форма договору страхування
           1. Договір страхування укладається в письмовій формі.
          Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).
           2. У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.
          Стаття 983. Момент набрання чинності договором страхування
           1. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.
18.          Закон України «Про страхування» 
          Стаття 18. Укладання і початок дії договору страхування
          Для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. При укладанні договору страхування страховик має право запросити у страхувальника   баланс або довідку про фінансовий стан, підтверджені аудитором (аудиторською фірмою), та інші документи, необхідні для оцінки страховиком страхового ризику.
          Договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух» (3353-12), укладаються страховиками за умови проходження   транспортними засобами обов'язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно    справними. Договори обов'язкового страхування цивільно-правової   відповідальності власників наземних транспортних засобів укладаються на  строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов'язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух» (3353-12).
          Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.
          Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого  страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.
          Договір страхування життя може бути укладений як шляхом складання  одного документа (договору страхування), підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, документами, підписаними стороною, яка їх надсилає. У разі надання страхувальником письмової заяви за формою,  встановленою страховиком, що виражає намір укласти договір страхування, такий договір може бути укладений шляхом надіслання страхувальнику копії правил страхування та видачі страхувальнику   страхового свідоцтва (поліса), який не містить розбіжностей з поданою заявою. Заява складається у двох примірниках, копія заяви надсилається страхувальнику з відміткою страховика або його уповноваженого представника про прийняття запропонованих умов страхування.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи
і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
А.             Щодо суті касаційної скарги
19.          Судова колегія відхиляє доводи касаційної скарги про неправильне застосування положень статті 997 ЦК України у зв'язку з наступним та вважає за необхідне залишити оскаржені судові рішення без змін з мотивів, наведених нижче.
20.          Так, згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
21.          При цьому законодавець у статті 18 Закону України «Про страхування» розмежовує поняття «укладення договору» і «набрання ним чинності». Зокрема, факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.
Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. 
Аналогічні положення містяться у статтях 981 і 983 ЦК України.
Факт укладення договору шляхом сертифікату встановлено положеннями ЦК України та статті 18 Закону України «Про страхування», тому посилання судів першої та апеляційної інстанцій на пункт 7.6 Договору (немає першого страхового платежу, тому Договір є неукладеним) не приймаються колегією суддів.
22.          Тобто момент укладення договору може не збігатися з моментом набрання ним чинності. При цьому юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено (тобто договір не набрав чинності), страховик не зобов'язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо страховий випадок відбувся.
23.          Судова колегія констатує, що у даній справі договір страхування укладений шляхом видачі сертифікату. Водночас страхувальником не було внесено перший страховий платіж, що зумовлює ненабрання чинності договором (дія договору не почалася) у відповідності до пункту 5.1 Договору та статті 983 ЦК України і статті 18 Закону України «Про страхування».
24.          Відтак суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що страховик - ПрАТ «ПРОСТО-страхування» - не може нести відповідальність у спірних правовідносинах.  
25.          Судова колегія відхиляє доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами положень статті 997 ЦК України, оскільки ця норма регулює припинення договору страхування, а в даній справі Договір не набрав чинності (не розпочав свою дію), що зумовлює неможливість припинити договір, який не розпочав свою дію.  
26.          Безпідставними є також посилання в касаційній скарзі на те, що у пункті 18.2 Договору міститься домовленість про те, що навіть у разі несплати страхового платежу Договір є чинним і діючим до моменту його припинення, оскільки, як зазначено судом апеляційної інстанції, пункт 18.2 Договору має такий зміст: «Про намір достроково припинити дію договору  будь-яка сторона зобов'язана письмово повідомити іншу сторону не пізніше, ніж за тридцять календарних днів до дати припинення договору», що абсолютно не відповідає викладеному скаржником тлумаченню цього пункту Договору. 
27.          Крім того, суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 ГПК України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
28.          Тому судова колегія відхиляє доводи касаційної скарги стосовно неповноти встановлення обставин справи та неналежного дослідження доказів, оскільки це призведе до встановлення нових обставин справи і до додаткової перевірки доказів, тобто до виходу за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Б.          Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
29.          Таким чином, оскільки оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» і про залишення без змін постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2018.

В.          Правовий висновок
З огляду на викладене вище колегія суддів доходить до наступних висновків.
За умови ненабрання чинності договором страхування страховик не несе відповідальність за настання страхового випадку. 
Оскільки договір страхування не набрав чинності (не розпочав свою дію), то немає підстав стверджувати про припинення договору відповідно до статті 997 ЦК України, оскільки нечинність договору страхування зумовлює неможливість його припинити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1.              Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» залишити без задоволення.

2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2018 у справі №   910/22183/16 залишити без змін.

3.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            В.Г. Пєсков

Судді                                                                                                                 Л.Й. Катеринчук

                                                                                                    В.Г. Суховий