ПОСТАНОВА
Іменем України

23 жовтня 2018 року

Київ
справа № 686/2818/15-а
провадження № К/9901/4928/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.  В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.  І., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Октант-центр» до виконавчого комітету Хмельницької міської ради, треті особи - Житлово-будівельний кооператив «Подільський край», Житлово-будівельний кооператив «Проскурів-житлобуд», про визнання бездіяльності, зобов'язання здійснити перевірку рішень загальних зборів, а також рішень правлінь кооперативів, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Октант-центр» на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у складі судді Заворотної О.Л. від 7 квітня 2015 року та ухвалу Вінницького  апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Драчук Т.О., Загороднюка А.Г., Полотнянка Ю.П. від 27 травня 2015 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Октант-центр» звернулось до суду з позовом до виконавчого комітету Хмельницької міської ради, треті особи - Житлово-будівельний кооператив «Подільський край», Житлово-будівельний кооператив «Проскурів-житлобуд» про визнання бездіяльності, зобов'язання здійснити перевірку рішень загальних зборів, а також рішень правлінь кооперативів, в якому просило:
- визнати бездіяльність виконавчого комітету Хмельницької міської ради щодо непроведення перевірки створення Житлово-будівельного кооперативу «Подільський край», Житлово-будівельного кооперативу «Проскурів-Житлобуд;
- визнати неправомірними рішення загальних зборів Житлово-будівельного кооперативу «Подільський край», Житлово-будівельного кооперативу «Проскурів-Житлобуд». Скасувати всі протоколи загальних зборів, в тому числі протоколи про їх створення, вказаних житлово-будівельних кооперативів, як такі що не відповідають діючому законодавству. 

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині вимог про визнання неправомірними рішення загальних зборів Житлово-будівельного кооперативу «Подільський край» і Житлово-будівельного кооперативу «Проскурів-житлобуд», зокрема протоколи № 1 про створення житлово-будівельних кооперативів «Подільський край» і «Проскурів-житлобуд» та скасування протоколів загальних зборів, в тому числі протоколи про їх створення. 

3. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Октант-центр» було відмовлено.

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем не доведено, що відповідачем порушено його права, свободи чи інтереси.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Товариство з обмеженою відповідальністю «Октант-центр» звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 квітня 2015 року та ухвалу Вінницького  апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що  адвокат Пасічник С.П. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Октант-центр»  5 січня 2015 року звернувся до виконавчого комітету Хмельницької міської ради із заявою провести перевірку діяльності Житлово-будівельних кооперативів «Подільський край» та «Проскурів-житлобуд» в якій просив провести перевірку відповідності діяльності житлово-будівельних кооперативів, відповідність рішень їх загальних зборів діючому законодавству та скасувати всі протоколи загальних зборів, в тому числі протоколи про їх створення.
Виконавчий комітет Хмельницької міської ради листом від 22 січня 2015 року надав  відповідь на звернення, в якому зазначено, що Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не містить повноважень виконавчого комітету щодо здійснення контролю за діяльністю житлово-будівельних кооперативів.

7. Вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність, Товариство з обмеженою відповідальністю «Октант-центр» звернулось до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій повноваження виконавчого комітету в галузі житлово-комунального господарства визначені статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування». 
Відповідно до статті 138 Житлового кодексу України виконавчі комітети місцевих рад здійснюють контроль за діяльністю жилого-будівельних кооперативів. Виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів вправі скасувати рішення загальних зборів чи правління кооперативу, якщо воно суперечить законодавству. Однак застосування вказаної норми судами проігноровано.

9. Відзиву на касаційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Октант-центр» на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 квітня 2015 року та ухвалу Вінницького  апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року виконавчим  комітетом Хмельницької міської ради, Житлово-будівельним кооперативом «Подільський край», Житлово-будівельним кооперативом «Проскурів-житлобуд» не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Статтею  30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку.

11. Так, відповідно до статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема,                              - управління об'єктами житлово-комунального господарства, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню;                     
- облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності;            
- сприяння розширенню житлового будівництва, подання громадянам, які мають потребу в житлі, допомоги в будівництві житла, в отриманні кредитів, у тому числі пільгових, та субсидій для будівництва чи придбання житла; подання допомоги власникам квартир (будинків) в їх обслуговуванні та ремонті; сприяння створенню об'єднань співвласників багатоквартирних будинків;                     
- здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства,                            
-  облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням;                                    
- надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату;              
- здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності;          
- облік нежилих приміщень на відповідній території незалежно від форм власності, внесення пропозицій їх власникам щодо використання таких приміщень для задоволення потреб територіальної громади;             
- облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності;

12. Згідно із статтею 16 Житлового кодексу України виконавчі комітети селищних, сільських Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території відповідної Ради:
1) здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30); 
2) керують житловим господарством, забезпечують правильну експлуатацію і схоронність жилих будинків, що є у віданні Ради, організують їх капітальний і поточний ремонт;
3) здійснюють управління житловим фондом Ради (частина перша статті 18);
4) здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (частина перша статті 36), а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях (стаття 41), затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов (стаття 39);
5) приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду Ради (стаття 51), затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого житлового фонду (стаття 52);
6) здійснюють облік громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу (частина четверта статті 134), здійснюють контроль за діяльністю житлово-будівельних кооперативів, за експлуатацією та ремонтом належних їм будинків (стаття 138);
7) видають ордери на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду (частина перша статті 58);
8) здійснюють контроль за утриманням будинків, що належать громадянам (стаття 154);
9) подають громадянам допомогу в проведенні ремонту жилих приміщень (стаття 178).

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

13. Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що виконавчі комітети здійснюють контроль за діяльністю житлово-будівельних кооперативів лише в межах повноважень визначених статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». 

14. Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено повноважень виконавчого комітету міської ради здійснювати контроль за діяльністю житлово-будівельних кооперативів.

15. Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень.

16. Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

17. Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. 

18. Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

19. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

20. В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

21. Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

22. Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

23. Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

24. Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

25. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.04.2012 року у справі № 21-1115во10.

26. З огляду на вищевикладене, у справі, за якою розглядається дана касаційна скарга, насамперед підлягає встановленню факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів та з матеріалів справи не вбачається, що відповідачем  порушені його права, свободи чи інтереси в публічно-правових відносинах, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог.

28. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та   апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,  

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Октант-центр» залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від                              7 квітня 2015 року та ухвалу Вінницького  апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015                року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко
Судді                                                                                                           Я. О. Берназюк
                                                                                                                М. І. Гриців