Ухвала
Іменем України 
29  серпня 2018 року
м. Київ
провадження № 51-20 км 17
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:  
 
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
за участю:
секретаря судового засідання                                                 ОСОБА_4 
прокурора                                                                                        ОСОБА_5 
представника ОП «Ужгородський коньячний завод»        ОСОБА_6 
                        
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_7 та її представника – адвоката ОСОБА_8 ,   ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представника ОСОБА_11 – адвоката ОСОБА_12 , представника ОСОБА_13 – адвоката ОСОБА_14 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2017 року про залишення без задоволення скарги на постанову прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи від 17 вересня 2012 року  та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2017 року .

 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини  
Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 14 липня 2017 року  скарги ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9   на постанову прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи від 17 вересня 2012 року  залишено без задоволення. Підставою для ухвалення такого рішення було те, що заявниками пропущено строк на оскарження вказаної постанови і відсутні   поважні причини пропуску такого строку. 
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2017 року постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2017 року  залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала
 
У касаційних скаргах ОСОБА_7 , її представник – адвокат ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представник ОСОБА_11 – адвокат ОСОБА_12 , представник ОСОБА_13 – адвокат ОСОБА_14 на підставах істотного порушення вимог кримінального-процесуального закону, просять  скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2017 року і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.  
Скарги  мотивують тим, що копія постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 17 вересня 2012 року, не була вручена їм прокурором у  визначений статтею 236-1 КПК України (в редакції 1960 року) строк. Лише після подання особистих заяв на адресу прокуратури, копію зазначеної постанови вони  отримали  27 липня 2015 року. Однак, суд першої інстанції прийшов до висновку про  пропуск строку на оскарження без поважних причин.   В свою чергу , суд апеляційної інстанції  погодився із таким висновком.
 
Позиції інших учасників судового провадження
 
На касаційні скарги  голова комісії з припинення ОП «Ужгородський коньячний завод» ОСОБА_15 подав письмові заперечення, в яких зазначає про безпідставність доводів, наведених у касаційних скаргах,  тому  просить залишити їх без задоволення. 
 
Прокурор та представник ОП «Ужгородський коньячний завод» ОСОБА_6  заперечили проти задоволення касаційних скарг, просили залишити оскаржувані судові рішення без зміни. 
 
Мотиви Суду
 
Відповідно до ст. 395 КПК України 1960 року касаційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за наявними в справі і додатково поданими матеріалами в тій частині, в якій воно було оскаржене. Невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
 
Твердження  скаржників про те, що копія постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 17 вересня 2012 року, не була вручена їм прокурором у  визначений статтею 236-1 КПК України (в редакції 1960 року) строк ,і як наслідок  необґрунтованість висновків судів першої та апеляційної інстанцій про пропуск  ними строку на її оскарження без поважних причин, є безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст. 99-1 КПК України 1960 року постанову прокурора, слідчого і органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи може бути оскаржено особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до суду в порядку, передбаченому статтею 236-1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 236-1 КПК України 1960 рокускарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.
Як вбачається із матеріалів справи, місцевий суд встановив, що достатніх доказів про поважність причин пропуску заявниками строку на оскарження постанови прокурора від 17 вересня 2012 року немає. Такий строк є тривалим, оскільки  оскаржуване рішення прокурором прийнято 17 вересня 2012 року, а зі скаргою на нього звернулися  лише, 05 серпня 2015 року , тобто через два роки десять місяців.  
Посилання  заявників про наявність перешкод оскаржити постанову прокурора від 17 вересня 2012 року  у визначений кримінально-процесуальним законом строк через стан здоров`я,спростовується їх активною участю у цивільних та адміністративних справах за їхніми  позовами протягом 2012-2015 років.
Зокрема, 31 січня 2014 року,  Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області розглянуто цивільну справу (№ 308/5138/13-п) за позовом ОСОБА_13 ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_16 до ОП «Ужгородський коньячний завод», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Регіональне  відділення фонду державного майна України в Закарпатській області про встановлення факту належності до засновників (учасників) юридичної особи ОП «Ужгородський коньячний завод», включення даних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та зобов`язання відповідача вчинити певні дії. Під час розгляду цієї справи, судом досліджувалася постанова Ужгородської міжрайонної прокуратури від 17 вересня 2012 року про  відмову в порушенні кримінальної справи щодо незаконних дій директора підприємства. Справа розглянута за участю позивачів. 
Крім того, під час розгляду Ужгородським міськрайонним судом цивільної справи за позовом ОСОБА_13 до ОП«Ужгородський коньячний завод» , ОСОБА_15 про визнання недійсним рішення загальних зборів трудового колективу вказаного підприємства від 30.09.2001, виписки з протоколу зборів від 31.05.2011 та визнання недійсним повноважень керівника вказаного підприємства ОСОБА_15 , починаючи з 2001 року, також встановлено, що за наслідками перевірки стосовно дій директора підприємства ОСОБА_15 , 17 вересня 2012 року, прокурором Ужгородської міжрайонної прокуратури винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. Справа також розглядалась за участю позивача.   
Таким чином, як  правильно встановлено місцевим судом та перевірено судом апеляційної інстанції,  участь заявників під час розгляду численних  справ в суді першої та апеляційної  інстанцій, свідчить про наявність у них можливості подати, крім відповідних позовів, скаргу до суду першої інстанції в строк, передбачений кримінально-процесуальним законом 1960 року, адже вони були обізнані про існування даної постанови прокурора. 
Судом ретельно перевірено усі докази, дана належна оцінка в їх сукупності та наведено мотиви прийнятого рішення про те, що семиденний строк, визначений ст.236-1 КПК України 1960 року, на оскарження постанови прокурора про відмову в порушення кримінальної справи, скаржниками пропущено та відсутні підстави,  які через призму кримінально-процесуального закону можна вважати поважними, для його поновлення.  З таким висновком погоджується і суд касаційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції в повній мірі перевірив доводи апеляційних скарг,  які є аналогічними доводам, викладеним у касаційних скаргах, та визнав їх безпідставними, про що в ухвалі, відповідно до ст. 377 КПК України 1960 року, навів докладні мотиви прийнятого рішення.
 
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які відповідно до ст.370 КПК України 1960 року були б безумовними підставами для скасування судових рішень, колегією суддів не встановлено. 
 
Керуючись статтями 394-396КПК України 1960 року, п.15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII), суд вважає за необхідне залишити судові рішення без зміни.
 
З цих підстав Суд постановив:
 
Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 14 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2017 року залишити без зміни, а касаційні скарги ОСОБА_7 , її представника – адвоката ОСОБА_8 ;   ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представника ОСОБА_11 – адвоката ОСОБА_12 , представника ОСОБА_13 – адвоката ОСОБА_14 – без задоволення. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                                  ОСОБА_2                                         ОСОБА_17