ПОСТАНОВА
Іменем України

29 серпня 2018 року 

м. Київ
справа №654/2377/16-а
адміністративне провадження №К/9901/13375/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Кравчука В.М., 
суддів: Анцупової Т.О., Стародуба О.П., 
розглянув в попередньому судовому засіданні справу №654/2377/16-а за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2016 року (суддя Охтень А.А.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року(колегія у складі суддів: Семенюка Г.В., Потапчука В.О., Жука С.І.) у справі №654/2377/16-а за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Херсонській області в особі заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Філіної Ольги Миколаївни про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. 

І. ПРОЦЕДУРА

1.          Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції у Херсонській області в особі заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Філіної Ольги Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. 
2.          Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.
3.           10.10.2016 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року. 
4.          У касаційній скарзі Позивач із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права просив скасувати постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
5.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.10.2016 відкрито провадження у справі. 03.11.2016 надійшов відзив від Відповідача.
6.          Сторонами не було заявлено жодних клопотань. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.01.2005 між КПП "Світанок" та Новофедорівською сільською радою було укладено угоду, якою Комунальному підприємству було доручено здійснювати експлуатацію, технічне обслуговування та ремонт полігону по захороненню твердих побутових відходів, водонапірних башт "Рожновського", артезіанських свердловин та водопровідних мереж с. Залізний Порт та с. Новофедорівка на термін 10 років.
8.          Додатковою угодою від 08.08.2010, підписаною головою Новофедорівської сільської ради та директором КПП "Світанок" ОСОБА_1, було змінено і доповнено угоду від 10.01.2005. Зокрема п.1.3 викладено в новій редакції, згідно якої Комунальне підприємство приймає в господарче відання на 10 років артезіанські свердловини з водонапірними баштами "Рожновського" та водонапірні мережі сіл Залізний Порт та Новофедорівка без передачі основних фондів.
9.          Актом 02-11/229 планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, було встановлено, що КПП "Світанок" здійснює забір підземної води без спеціального дозволу на користування надрами (видобування підземних вод), що є порушенням ст. 23 Кодексу України про надра.
10.           04.07.2016 складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про порушення ОСОБА_1 права державної власності на надра.
11.          Постановою від 08.07.2016 №04-11/166 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 47 Кодексу України про адміністративні правопорушення   та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1105 гривень.
12.          Вказана стаття передбачає адміністративну відповідальність за самовільне користування надрами або укладення угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право державної власності на надра.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

13.          В обґрунтування позовних вимог Позивач вказував, що 23.06.2016 відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення №6990. На підставі даного протоколу 08.07.2016 відповідачем було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 47 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В вину ОСОБА_1 інкримінувалося порушення прав державної власності на надра, що полягає в самовільному їхньому використанні без наявності відповідного дозволу. Однак, позивач, вважаючи свої дії щодо користування природними надрами (водою) правомірними, просить скасувати постанову №04-11/166 про накладення на нього адмінстягнення та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
14.          Також пояснив, що він є директором КПП "Світанок", основним видом діяльності якого є водопостачання населенню, підприємствам та установам с. Залізний Порт та с. Новофедорівка, Голопристанського району Херсонської області. Ця діяльність здійснюється на підставі угоди укладеної з Новофедорівською сільською радою та дозволу на спеціальне водокористування. В зв'язку з цим, вважає, що зазначених документів достатньо для забору підземних вод для подальшого їх постачання. А тому порушення вимог законодавства в діях позивача відсутнє, а його притягнення до відповідальності неправомірне.
15.          Відповідач просив відмовити в задоволенні позову, оскільки окрім дозволу на спеціальне водокористування, позивачу для здійснення своєї діяльності також необхідний спеціальний дозвіл на користування надрами, який у нього відсутній. Таким чином, вважає притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності правомірним, а постанову законною.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16.          Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, зробив висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.
17.          Відповідно до ст. 1 Кодексу України про надра (надалі Кодекс), надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння. Користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи (ч.1 ст. 13 Кодексу).
18.          Статтею 19 Кодексу передбачено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.
19.          Згідно ст. 21 Кодексу, надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
20.          Статтею 23 Кодексу визначено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.
21.          Виходячи з вищевикладених норм права та враховуючи, що у позивача відсутні документи на право власності чи користування земельними ділянками під артезіанськими свердловинами та відсутній спеціальний дозвіл на користування надрами.
22.          Відповідно до ст. 65 Кодексу, порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у самовільному користуванні надрами.
23.          Згідно ст. 47 КУпАП, самовільне користування надрами, укладення угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право власності на надра, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
24.          Отже, суд першої інстанції цілком правомірно зазначив, що постанова від 08.07.2016 року №04-11/166 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та не підлягає скасуванню.
25.          Що стосується дозволу на спеціальне водокористування, на який посилався позивач та його представник, то з цього приводу суд вважає за необхідне вказати, що наявність у позивача дозволу на спеціальне водокористування не надає йому права на забір підземної води.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

26.          Позивач не погоджується з рішенням судів першої та апеляційної інстанцій та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки: судами першої та апеляційної інстанції не враховано доводи позивача, що ним не було допущено порушення 47 КУпАП, адже Позивач самовільно надрами не користувався. ОСОБА_1 є директором КПП "Світанок", основним видом діяльності якого є водопостачання населенню, підприємствам та установам с. Залізний Порт та с. Новофедорівка, Голопристанського району Херсонської області. Вказана діяльність здійснюється на підставі угоди укладеної з Новофедорівською сільською радою та дозволу на спеціальне водокористування. При цьому власник земельної ділянки не може самостійно здійснювати господарську діяльність, і така діяльність здійснюється Позивачем на підставі угоди. Тому ст. 23 Кодексу України про надра надає право і Позивачу на підставі угоди не отримувати дозвіл на користування надрами.
27.          У відзиві Відповідач спростовує доводи Позивача та зазначає, що СПП «Світанок» не має права власності або користування землею під артезіанськими свердловинами, Новофедорівська сільська рада не передала йому у користування земельні ділянки під свердловинами, а лише передала самі свердловини. 

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

28.          Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд вважає, що у задоволенні касаційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
29.          Положеннями статті 23 Кодексу України про надра визначено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу та використовувати надра для господарських і побутових потреб.
30.          Відповідно до статті 47 КУпАП самовільне користування надрами, укладення угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право власності на надра, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
31.          З матеріалів справи вбачається, що з метою безперебійного забезпечення водою населення с. Залізний Порт та с. Новофедорівка, тобто не для власних господарсько-побутових потреб, здійснювалось видобування води зі свердловин № 8-481, 8-527, 8-194 із кожного водозабору 300 кубічних метрів на добу. При цьому у Позивача відсутній спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами). 
32.          Суд не вбачає підстав для застосування ст. 23 Кодексу України про надра, адже Позивач не є землевласником або землекористувачем земельних ділянок, на яких розташовані артезіанські свердловини. Крім того, Суд зазначає, що наявність угоди від 10.01.2005, укладеної між КПП "Світанок" та Новофедорівською сільською радою, не може бути підставою для неотримання спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами). Положення цієї угоди регулюють відносини сторін щодо використання комунального майна, а отже є господарськими відносинами, в той же час відносини щодо користування надрами є адміністративно-правовими і спрямовані на відміну від господарсько-правових відносин мету - забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян (ст. 2 Кодексу України про надра). Відтак, з огляду на різну мету та правову природу, договір щодо використання комунального майна не може підміняти відповідного спеціальний дозвіл на користування надрами.     
33.          Згідно з пп. 4.3 п. 4 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 429 від 04 листопада 2011 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2011 року за № 1347/20085, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом.
34.          Відповідно до пункту 2.1 Інструкції з оформлення органами Державної екологічної   інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 264 від 05 липня 2004 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 липня 2004 року за № 934/9533 при вчиненні громадянами і посадовими особами адміністративних правопорушень у сфері охорони навколишнього природного середовища уповноважені на те посадові особи органів Держекоінспекції України та громадські інспектори з охорони довкілля згідно зі статтею 255 КУпАП складають протокол про адміністративне правопорушення.
35.          Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
36.          У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
37.          Відповідачем в повній мірі доведено законність винесення оскаржуваної постанови, оскільки для здійснення господарської діяльності Позивач повинен був отримати спеціальний дозвіл на користування надрами.
38.          Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновком суду апеляційної інстанції у справі. 
39.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у справі №654/2377/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Т.О. Анцупова

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб