Постанова 
Іменем України
 
24 вересня 2018 року
м. Київ
 
справа № 757/50/17-ц
провадження № 61-1393св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: 
Черняк Ю.В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідача - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Панченка М. М., Волошиної В. М., Слюсар Т. А., у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») про стягнення страхового відшкодування.
 
Уточнену позовну заяву мотивовано тим, що 28 грудня 2015 року ОСОБА_5 при керуванні автомобілем «ЗАЗ-Vida», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Малишка у м. Києві, в порушення правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок чого зазначений автомобіль отримав механічні пошкодження, а його власнику ОСОБА_4 була заподіяна майнова шкода у розмірі 25 609 грн. 97 коп. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5, винного в дорожньо-транспортній пригоді (далі - ДТП), була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант». 
12 січня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до ТОВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування.
08 серпня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про повідомлення загальної суми страхового відшкодування, яка підлягає сплаті та в який термін дана сума буде сплачена. 
У вересні 2016 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 3 905 грн 53 коп. та пеню за затримку виплати страхового відшкодування у розмірі 274 грн 45 коп.
Станом на 13 грудня 2017 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» не надало ОСОБА_4 відповідь на його заяву від 08 серпня 2016 року та не відшкодувало в повному обсязі суму страхового відшкодування. Тому ОСОБА_4 просив суд стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхове відшкодування у розмірі 25 609 грн 97 коп., пеню за затримку виплати страхового відшкодування у розмірі 6 499 грн 23 коп. та судовий збір у розмірі 640 грн.
 
У запереченнях на позовну заяву ТДВ СК «Альфа-Гарант» зазначило, що відповідно до положень статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до вимог пункту 34.2 статті 34 зазначеного Закону ТДВ СК «Альфа-Гарант» направило заявку до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертум-Аве» (далі - ТОВ «Експертум-Аве») для здійснення оцінки шкоди, завданої автомобілю «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2. Згідно звіту ТОВ «Експертум-Аве» від 22 лютого 2016 року № 55-D/17/5 вартість збитків, заподіяних транспортному засобу «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 16 849 грн 55 коп., з урахуванням зносу та ПДВ і без врахування втрати товарного вигляду.
На підставі статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія направила замовлення аварійному комісару на дослідження причин та обставин отримання пошкоджень автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер, НОМЕР_2 та автомобіля «ЗАЗ-Vida», реєстраційний номер НОМЕР_1, з метою кваліфікації ДТП. 
Висновком аварійного комісара Левченко В. В. встановлено, що з технічної точки зору весь комплекс пошкоджень наявних на автомобілі «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, не міг утворитися внаслідок ДТП, яка сталася 28 грудня 2015 року. 
На підставі отриманих документів страховою компанією прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. 
Однак, ТДВ СК «Альфа-Гарант» було отримано зауваження контролюючого органу щодо недостатньої вмотивованості прийнятого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.
12 серпня 2018 року незалежним оцінювачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Селтим» складено висновок № 25-D/23/0, згідно з яким матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 12 162 грн 60 коп. з урахуванням ПДВ. Виходячи з цього, страхова компанія прийняла рішення виплатити страхове відшкодування ОСОБА_4 у розмірі 3 905 грн 53 коп. за пошкодження, отримані внаслідок ДТП, а також пеню за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування у розмірі 274 грн 45 коп. Страхова компанія вважає, що належним чином та в повному обсязі виконала свої зобов'язання, тому просила відмовити у задоволенні позову. 
 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.
Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 25 609 грн 97 коп., пеню у розмірі 6 499 грн 23 коп.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 відремонтував свій автомобіль «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, на авторизованій станції Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр мультібренд», вартість відновлювальних робіт становила 29 515 грн 50 коп. Всупереч своїм зобов'язанням, передбаченим договором страхування, ТДВ СК «Альфа-Гарант» в повному обсязі не відшкодувало ОСОБА_4 кошти, які були ним витрачені на відновлювальний ремонт транспортного засобу.
 
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року скасовано, позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 12 944 грн 02 коп. та пеню у розмірі 5 413 грн 07 коп.
У іншій частині вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, апеляційний суд виходив із того, що ремонт автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, на суму 29 515 грн 50 коп. виконано без врахування зносу транспортного засобу, тому стягненню підлягає сума визначена відповідно до звіту ТОВ «Експертум-Аве» від 22 лютого 2016 року № 55-D/17/5 у розмірі 16 849 грн 55 коп., розрахована з урахуванням зносу автомобіля, за вирахуванням 3 905 грн 53 коп., які добровільно виплачені страховиком.
 
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2017 року, ТДВ СК «Альфа-Гарант», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити оскаржуване судове рішення і відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення безпідставно та необґрунтовано не взяв до уваги висновок незалежного експерта аварійного комісара Левченка В. В. від 06 квітня 2016 року № КАК-0015, яким встановлено, що з технічної точки зору весь комплекс пошкоджень, наявних на автомобілі «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, не міг утворитися в наслідок ДТП, яке сталося 28 грудня 2015 року. Частина з наявних на зазначеному автомобілі пошкоджень могла утворитися за інших обставин та в інший час.
 
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно із частиною третьою статті 2 ЦПК України 2004 року, у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 грудня 2015 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем «ЗАЗ-Vida», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Малишка у м. Києві, в порушення пунктів 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу руху і здійснив зіткнення з автомобілем «Міtsubіshі Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого цьому автомобілю були заподіяні механічні пошкодження.
 
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у ДТП та притягнуто його до адміністративної відповідальності.
 
Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України 2004 року, у редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом (далі - ЦПК України 2004 року), вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
 
Оскільки під час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 перед третіми особами була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до страхового полісу № АІ/7766333 від 03 червня 2015 року, 12 січня 2016 року ОСОБА_4 повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про ДТП, скоєну з вини страхувальника - ОСОБА_5, зазначивши, що його автомобіль «Міtsubіshі Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, отримав пошкодження у вигляді псування лакофарбового покриття, вм'ятини лівих передніх та задніх дверей, пошкодження лівого молдингу та порогу, пошкодження лівого дзеркала заднього виду.
 
За ініціативою ТДВ СК «Альфа-Гарант» ТОВ «Експертум-Аве» здійснило оцінку пошкоджень автомобіля «Міtsubіshі Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, і відповідно до звіту № 55-D/17/5 від 22 лютого 2016 року визначило вартість збитку, заподіяного ОСОБА_4, у розмірі 16 849 грн 55 коп., з урахуванням зносу та ПДВ і без вирахування втрати товарного вигляду.
 
11 лютого 2016 року ОСОБА_4 відремонтував належний йому автомобіль «Міtsubіshі Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, в ТОВ «Автоцентр-мультібренд», за що сплатив 29 515 грн 50 коп. з урахуванням ПДВ у розмірі 4 919 грн 25 коп.
 
Оскільки страхувальник ОСОБА_5 у своєму зверненні до страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант» зазначив, що пошкодження на автомобілі позивача не могли бути утворені в результаті зіткнення з автомобілем страхувальника, ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до аварійного комісара Левченка В. В. щодо проведення автотехнічного дослідження на предмет можливості утворення механічних пошкоджень на автомобілі позивача в результаті вище зазначеної ДТП.
 
З висновку аварійного комісара Левченка В. В. від 06 квітня 2016 року № КАК-0015 вбачається, що з технічної точки зору не всі пошкодження на автомобілі позивача були утворені 28 грудня 2015 року в результаті зіткнення з автомоліблем «ЗАЗ-Vida», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
 
20 квітня 2016 року на підставі зазначеного висновку та відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ СК «Альфа-Гарант» прийняло рішення про відмову ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з поданням ним неправдивих відомостей про обставини, події та пошкодження, які отримані його автомобілем.
У зв'язку із зазначеним, а також після втручання у спірні правовідносини Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, відповідач звернувся до спеціалізованого підприємства ТОВ «Промислова компанія «Селтим» для повторної оцінки пошкоджень, заподіяних автомобілю «Міtsubіshі Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2.
 
Відповідно до висновку ТОВ «Промислова компанія «Селтим» від 12 серпня 2016 року № 25-D/23/10, автомобілю «Міtsubіshі Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, заподіяно внаслідок ДТП, шкоду у розмірі 12 162 грн 90 коп., з амортизаційного зносу та ПДВ без врахування втрати товарного виду. 
 
На підставі зазначеного висновку ТДВ СК «Альфа-Гарант» переглянуло раніше прийняте рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, та здійснило часткову виплату на користь позивача коштів у розмірі 3 905 грн 53 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 25958 від 15 серпня 2016 року, та сплатило пеню за затримку виплати страхового відшкодування у розмірі 274 грн 45 коп., у відповідності до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 
 
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
 
Згідно з статтею 988 ЦК України та статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний на умовах договору страхування при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
 
Відповідно до пункту 22.1 статті 20 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
 
Під час перегляду рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно зазначив, що ТДВ СК «Альфа-Гарант», виплачуючи позивачу страхове відшкодування у розмірі 3 905 грн 53 коп., не надало суду відповідного розрахунку на підтвердження того, чому саме така сума страхового відшкодування була ним сплачена.
 
Апеляційний суд обґрунтовано задовольнив позов частково, керуючись при визначені вартості пошкоджень, заподіяних автомобілю позивача «Міtsubіshі Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2, висновком ТОВ «Експертум-Аве» від 22 лютого 2016 року № 55-D/17/5, у розмірі 16 849 грн 55 коп., оскільки в порівнянні із висновком ТОВ «Промислова компанія «Селтим» від 12 серпня 2016 року № 25-D/23/10, цей висновок виконаний до того, як автомобіль позивача був відремонтований, а отже ТОВ «Експертум-Аве» оцінював пошкодження транспортного засобу на основі огляду і оцінки реальних пошкоджень, а не на основі фотографій.
 
Крім того, даючи оцінку ремонтним калькуляціям, виготовленим ТОВ «Експертум-Аве» та ТОВ «Промислова компанія «Селтим», судом апеляційної інстанції встановлено, що ремонтна калькуляція, більш повно охоплює ремонтні роботи з усунення пошкоджень. 
 
Також апеляційний суд правомірно відхилив посилання ТДВ СК «Альфа-Гарант» на висновок аварійного комісара Левченка В. В. від 06 квітня 2016 року № КАК-0015, оскільки зазначений висновок є поверхневим, не конкретним і містить протиріччя.
 
Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
 
Згідно з пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
 
Суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що аналіз наявних у справі доказів вказує на підстави для часткового задоволення позову щодо суми страхового відшкодування у розмірі 12 944 грн 02 коп. та пені за затримку виплати страхового відшкодування у розмірі 5 413 грн 07 коп.
 
Доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, афактично зводяться до переоцінки доказів, що на стадії перегляду справи у касаційному порядку нормами чинного ЦПК України не передбачено.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу та залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» залишити без задоволення.
 
Рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    Ю. В. Черняк
 
                                                                                                                Б. І. Гулько
 
                                                                                                                Д. Д. Луспеник