ПОСТАНОВА
Іменем України
Київ

18 вересня 2018 року 
справа №641/615/17
адміністративне провадження №К/9901/39274/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Ханової Р.Ф.,
суддів: Гончарової І.А., Олендера І .Я.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2017 року (суддя Ященко С.О.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року (судді Бегунц А.О., Старостін В.В., Рєзнікова С.С.) у справі №641/615/17 за позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, 

У С Т А Н О В И В:
У лютому 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач у справі) звернувся до суду з позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби (далі - митний орган, відповідач у справі), в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову №862/80700/16 від 19 січня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 8500 грн, у зв'язку із порушенням процедури розгляду адміністративної справи в частині забезпечення його участі.
Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено з підстав правомірності спірної постанови. 
У травні 2017 року позивачем подана касаційна скарга на судові рішення судів попередніх інстанцій, 7 червня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України (суддя Голяшкін О.В.) відкрито касаційне провадження, витребувано справу №641/615/17 з суду першої інстанції.          
15 березня 2018 року справу №641/615/17 передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).
У касаційній скарзі позивач доводить, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою, що відповідач порушив процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності і розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутність та без належного повідомлення. 
Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду.
Розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.
Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент ухвалення судових рішень) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.          
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі.
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.
Суди першої та апеляційної інстанцій установили наступне.
8 липня 2016 року позивач через пункт пропуску «Виступовичі - Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці Державної фіскальної служби ввіз на митну територію України транспортний засіб BMW 330, державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_1, з метою транзиту.
01 жовтня 2016 року співробітниками Управління патрульної поліції в м.Харкові повідомлено УБМП Харківської митниці Державної фіскальної служби про виявлення транспортного засобу марки BMW 330, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Республіка Литва), який зупинено по вул. Матросова, у м. Харкові під керуванням позивача (для перевірки надано посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на території Литовської Республіки).
14 листопада 2016 року відносно позивача складено протокол про порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, копію якого скеровано позивачу. В протоколі зазначено, що розгляд справи про порушення митних правил призначено на 13 грудня 2016 року.
В подальшому, у зв'язку з клопотаннями позивача (хвороба, відрядження) розгляд справи неодноразово переносився. 
19 січня 2017 року відповідачем прийнято спірну постанову. 
За змістом частини четвертої статті 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
Зазначена норма кореспондується з частиною другою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Водночас, відповідно до частини першої статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Факт вчинення правопорушення, його склад (об'єктивна та суб'єктивна сторона) не є спірним між сторонами. Зміст позовних вимог та вимог касаційної скарги позивача зводиться виключно до непогодження його з начеб-то порушеною відповідачем процедурою притягнення його до адміністративної відповідальності. 
Втім, матеріали справи свідчать про факт належного повідомлення позивача про заплановані дати розгляду справи про адміністративне правопорушення, інкриміноване йому. Про це свідчить також та обставина, що на кожне з таких повідомлень позивач надсилав на адресу відповідача власні - про неможливість взяти участь у розгляду справи про адміністративне правопорушення з різних причин.  
З урахуванням вимог статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд погоджується з правовою оцінкою обставин справи, здійсненою судом апеляційної інстанції. 
Сукупний аналіз норм статей 526 та 486 Митного кодексу України свідчить про те, що відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не може відбуватись безліч разів лише тому, що особа кожного разу заявляє клопотання про бажання взяти участь у її розгляді, при цьому тривалий час не з'являючись до компетентного органу з цією метою. 
Суд не вбачає підстав не враховувати наявні в матеріалах справи докази належного сповіщення позивача про призначення справи про порушення митних правил до розгляду. 
Таким чином, Суд вважає, що в цій частині процедуру розгляду справи про порушення митних правил порушено не було, оскільки матеріали справи свідчать про факт належного повідомлення позивача про заплановані дати розгляду справи про адміністративне правопорушення, інкриміноване йому.
Суд зазначає, що позивач повинен добросовісно користуватись процесуальними правами, передбаченими у статті 498 Митного кодексу України.
За змістом частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі №641/615/17 - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                       Р.Ф.Ханова 
Судді:                                                                                               І.А.Гончарова
                                                                                                     І.Я.Олендер