ПОСТАНОВА
Іменем України

22 серпня 2018 року 
Київ
справа №342/355/17
адміністративне провадження №К/9901/374/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,
суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу ОСОБА_2 
на постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 04.08.2017 (головуючий суддя: Федів Л.М)
та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 (головуючий суддя: Сеник Р.П., судді:Попко Я.С., Хобор Р.Б.)
у справі № 342/355/17 
за позовом ОСОБА_2 
до заступника начальника Волинської митниці ДФС Негріча Леоніда Миколайовича, Волинської митниці ДФС України 
про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Волинської митниці ДФС Негріча Леоніда Миколайовича (далі - відповідач 1), Волинської митниці ДФС України (далі - відповідач 2, Митниця), в якому просив: скасувати постанову Митниці у справі про порушення митних правил від 12.02.2017 № 0392/205050700/17 , яким позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу  у розмірі 8500,00 грн.

Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 04.08.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017, у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 

У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення судами норм частини 2 ст. 95, 495, 497, 498, частини 4 ст. 526 Митного кодексу України (далі - МК), ст.ст. 33, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), ст.ст. 70, 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), наказу Мінфіну «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму» від 31.05.2012 № 657 (далі - Порядок № 657), наказу Мінфіну «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень» від 09.10.2012 № 1066 (далі - Порядок № 1066), та прийняти нову постанову про задоволення позову. За доводами касаційної скарги, судами, при вирішенні спору щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не було враховані обставини непереборної сили - перебування автомобіля на ремонті, які завадили позивачу вчасно вивезти автомобіль, попередньо ввезений у митному режимі «транзит»; неврахування ступеню вини позивача при притягненні його до відповідальності; неврахування обставин розгляду справи про порушення митних правил за відсутності позивача та наявності клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено у судовому процесі, постановою Митниці у справі про порушення митних правил від 15.03.2017 № 0392/205050700/17 позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 ст. 470 МК та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу  у розмірі 8500,00 грн.

Фактичною підставою для прийняття вказаної постанови стали обставини порушення позивачем присічного строку перебування автомобілю «CITROEN XANTIA», на митній території України, попередньо ввезеного у митному режимі «транзит». Так, цей автомобіль був ввезений позивачем на митну територію України 04.11.2016, тоді як на митний пост для виїзду до Республіки Польща прибув 12.02.2017. Перевищення строку ввезення автомобілю у митному режимі «транзит» позивач пояснював обставинами непереборної сили: погіршенням погодних умов, які унеможливили рух транспортних засобів 13-14 листопада 2016 року на території Ясеневопільнівської сільської ради, а також перебуванням автомобіля на ремонті на станції технічного обслуговування у зв'язку із поломкою гідравлічної системи та системи щеплення. Про вказані обставини позивачем, у відповідності до ст.. 95 МК, було повідомлено Митницю.
Вказані обставини у судовому процесі сторонами не оспорюються, тоді як спірним є віднесення до обставин непереборної сили поломки автомобіля.

Частиною 3 ст. 470 МК встановлено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 ст. 95 МК (у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у яких виник спір) для автомобільного транспорту встановлені строки транзитних перевезень у 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів) (частина 2 цієї статті).

Згідно з ч.1 ст.192 Митного кодексу України, у випадку якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів  про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.2 Розділу ІІ Порядку № 1066, якщо під час транзитного перевезення товарів транспортний засіб комерційного призначення не зміг прибути до митниці призначення в установлений строк внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, до строку транзитного перевезення не включається час дії та/або ліквідації наслідків цих обставин за умови документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів, транспортного засобу комерційного призначення та номер ДКПТ.
Митний орган, до якого звернувся перевізник, протягом цієї самої доби вносить до ЄАІС відомості (дату та номер реєстрації звернення митним органом) про факт наявності звернення та каналами електронного зв'язку інформує митницю відправлення і митницю призначення про обставини події, місцезнаходження товарів та транспортного засобу.

Пунктом 2 Розділу VIII Порядку № 657 (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) дано визначення наступним поняттям: обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Застосовуючи вказані правові норми, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, зробив обґрунтований висновок, що такі факти як: вихід із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили. Доказів того, що такий ремонт був здійснений у зв'язку із обставинами аварії або дії обставин непереборної сили позивачем у судовому процесі надано не було. 
Крім того, відповідно до частини 1 ст. 460 МК, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Позивачем у судовому процесі не було доведено наявності обставин, наведених  вказаній нормі ст. 460 МК.

З приводу посилань позивача у своїй касаційній скарзі на розгляд справи про порушення митних правил у порушення норм  частини 4 ст. 526 МК - за його відсутності при наявності клопотання про перенесення розгляду справи, то такі доводи не знайшли свого підтвердження у судовому процесі. Як свідчить копія протоколу про порушення митних правил від 12.02.2017 № 0392/205050700/17 (а.с. 35-38), позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил. При цьому, доказів клопотання позивача про відкладення розгляду справи матеріали справи не містять. Не було додано таких доказів і до касаційної скарги.

Частиною 1 ст. 526 МК встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.
Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил (частина 2 цієї статті).
Частиною 4 цієї статті визначено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Доводи, наведені відповідачем у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини 1 ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 04.08.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017   залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: | І.А. Васильєва
Судді: | С.С. Пасічник
| В.П. Юрченко