П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
06 листопада 2018 року 
м. Київ 
 
Справа № 9901/495/18
Провадження № 11-940заі18
 
ВеликаПалата Верховного Суду у складі:
головуючого судді-доповідача Князєва В. С.,
суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
 
за участю секретаря судового засідання Орєшко Ю. О.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
представник відповідача - Погребняк С. П.,
представник третьої особи - Орленко А. О.
 
розглянула у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, третя особа - Прокуратура Київської області, про скасування рішення
за апеляційною скаргою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 липня 2018 року (судді Бучик А. Ю., Берназюк Я. О., Гімон М. М., Гриців М. І., Мороз Л. Л.),
 
У С Т А Н О В И Л А :
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.               У березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - Комісія, КДКП), третя особа - Прокуратура Київської області, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Комісії від 24 січня 2018 року у дисциплінарному провадженні
№ 11/2/4-728дс-242дп-17 про накладення дисциплінарного стягнення на старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва Прокуратури Київської області ОСОБА_4
2.               На обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_4 зазначив, що Комісія оскаржуваним рішенням наклала на нього дисциплінарне стягнення у виді догани, однак, на порушення вимог пункту 3 частини шостої статті 48 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», не вказала мотивів його прийняття, зокрема у тексті цього рішення не зазначено жодної з передбачених пунктами 1 - 9 частини першої статті 43 названого Закону підстав притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.
 
Короткий зміст рішення суду попередньої інстанції
3.               Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 16 липня 2018 року позов задовольнив - визнав протиправним і скасував оскаржуване рішення Комісії.
4.               Свої висновки суд мотивував тим, що відповідач неповно з'ясував обставини, які мали значення для правильного вирішення питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а саме: не дослідив, чи належить до посадових обов'язків позивача підготовка відповіді на адвокатський запит; не установив посадову особу прокуратури, яка внесла виправлення до резолюції на запиті; не з'ясував, чим обумовлена затримка в направленні відповіді на адвокатський запит. Також суд відзначив, що спірне рішення не містить посилань на обставини чи інші фактичні дані (докази), які б свідчили про невиконання чи неналежне виконання ОСОБА_4 службових обов'язків, відповідач не визначив ступеня тяжкості вчиненого проступку, не зазначив, яку саме заподіяно шкоду від вчиненого діяння, і чи взагалі така шкода мала місце.
 
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги
5.               В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 липня 2018 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
6.               Апелянт зазначає, що оскаржуване рішення Комісія прийняла відповідно до вимог чинного законодавства, у межах своїх повноважень та з дотриманням установленої процедури. Вважає, що висновки суду попередньої інстанції є необґрунтованими, не відповідають фактичним обставинам і спростовуються матеріалами дисциплінарного провадження.
 
Позиція учасників справи
7.               У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених у ній мотивів.
8.               Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, однак у судовому засіданні  заперечив проти її задоволення, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
9.               Представник третьої особи залишив розгляд апеляційної скарги на розсуд суду, просив прийняти законне і обґрунтоване рішення.
 
Рух апеляційної скарги
10.          ВеликаПалата Верховного Суду ухвалою від 27 серпня 2018 року відкрила провадження за апеляційною скаргою Комісії на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 липня 2018 року та призначила справу до розгляду у судовому засіданні на 06 листопада 2018 року.
 
Обставини справи
11.          03 травня 2017 року до прокуратури Київської області звернулася адвокат ОСОБА_7 з адвокатським запитом про надання інформації у кримінальному провадженні, в якому вона є представником потерпілого.
12.          З урахуванням положень частини другої статті 24 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відповідь на адвокатський запит повинна бути надана не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання такого запиту.
13.          Відповідь на цей запит було направлено поштою 23 травня 2017 року за підписом заступника начальника управління - начальника першого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Київської області ОСОБА_2 і отримано заявником 25 травня 2017 року.
14.          У червні 2017 року адвокат ОСОБА_7 звернулася до Комісії зі скаргою, у якій порушувала питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Прокуратури Київської області ОСОБА_8 та ОСОБА_2 за зволікання з наданням відповіді.
15.          У ході дисциплінарного провадження, відкритого за цією скаргою, Комісія установила, що несвоєчасне направлення відповіді на адвокатський запит сталося не з вини прокурора ОСОБА_2 чи слідчої ОСОБА_8, а з вини слідчого прокуратури ОСОБА_4, який своєчасно не надав підписану відповідь на запит до канцелярії прокуратури для відправки та повідомлення заявника.
16.          Ураховуючи такі висновки, Комісія ухвалила рішення від 11 жовтня 2017 року № 181дп-17, яким закрила дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_2 і ОСОБА_8
17.          Копію цього рішення було направлено, зокрема, заявнику.
18.          26 жовтня 2017 року до Комісії надійшла скарга адвоката ОСОБА_7, у якій вона порушувала питання про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності за зволікання з наданням відповіді на адвокатський запит.
19.          09 листопада 2017 року за цією скаргою було відкрито дисциплінарне провадження, а 21 грудня 2017 року членом Комісії складено висновок про наявність дисциплінарного проступку, згідно з яким Комісії запропоновано притягнути ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності у виді догани.
20.          Розглянувши цей висновок, Комісія ухвалила рішення від 24 січня 2018 року № 32дп-18 про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани у зв'язку з наявністю у його діях дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», а саме у зв'язку з необґрунтованим зволіканням з розглядом звернення.
21.          Не погодившись із таким рішенням, позивач оскаржив його до суду.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування
22.          Порядок прийняття Комісією рішення у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора передбачений статтею 48 Закону України «Про прокуратуру».
23.          Так, Комісія приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Комісія за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.
24.          Член Комісії, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі в голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування.
25.          При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.
26.          Рішення Комісії викладається в письмовій формі, підписується головуючим і її членами, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити: 1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких Комісія ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення (частини перша - третя, шоста статті 48 Закону).
27.          Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про прокуратуру» на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.
28.          Прокурор може оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя протягом одного місяця з дня вручення йому чи отримання ним поштою копії рішення (частина перша статті 50 цього Закону).
 
Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду, рішення якого переглядається
29.          Касаційний адміністративний суду у складі Верховного Суду, скасовуючи прийняте Комісією рішення, виходив з того, що відповідач ухвалив його, не з'ясувавши усіх обставин, які мали значення для правильного вирішення питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, зокрема чи належить до посадових обов'язків позивача підготовка відповіді на адвокатський запит, чи мала посадова особа, яка внесла виправлення до резолюції на запиті, повноваження доручати розгляд такого звернення.
30.          Надаючи оцінку таким висновкам суду попередньої інстанції, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на таке.
31.          У матеріалах дисциплінарного провадження наявна копія Положення про слідче управління Прокуратури Київської області, затвердженого наказом Прокуратури Київської області від 28 листопада 2016 року № 206 (далі - Положення), а також копія Розподілу обов'язків між працівниками першого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Київської області, затвердженого заступником прокурора Київської області 09 червня 2017 року (далі - Розподіл обов'язків).
32.          Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення до обов'язків усіх працівників слідчого управління віднесено виконання службових доручень керівництва відділу, управління та прокуратури області.
33.          З матеріалів дисциплінарного провадження Комісія установила, що відповідь на адвокатський запит ОСОБА_7 була підготовлена та надана для відправки слідчим першого слідчого відділу слідчого управління ОСОБА_4 на виконання доручення керівника - начальника першого слідчого відділу ОСОБА_2 При цьому з'ясовано, що спочатку згаданий адвокатський запит було розписано на іншого слідчого - ОСОБА_8, однак до неї на виконання цей запит не надходив, оскільки його було переписано до розгляду ОСОБА_4, про що свідчать внесені в резолюцію виправлення.
34.          Зазначені обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_8, які наявні в матеріалах дисциплінарного провадження і досліджувалися Комісією при ухваленні її рішення.
35.          Водночас у ході здійснення дисциплінарного провадження позивач не порушував питання про те, що, виконуючи доручення керівника відділу стосовно надання відповіді на адвокатський запит, він діяв поза межами своїх службових обов'язків, а також не указував на наявність у нього будь-якого сумніву стосовно того, що розгляд зазначеного запиту було доручено саме йому, а не іншій особі і ким саме доручено.
36.          Більше того, за змістом пояснень ОСОБА_4, керівник слідчого підрозділу ОСОБА_2 саме йому доручив розгляд адвокатського запиту ОСОБА_7, на який саме він підготував відповідь.
37.          Отже, як убачається зі змісту спірного рішення та матеріалів дисциплінарного провадження, обставини, які суд вважав нез'ясованими Комісією, усе ж нею досліджувалися, однак оскільки з урахуванням отриманих пояснень  ці обставини не були спірними, то відсутність їх детального описання у спірному рішенні не може бути єдиною і безумовною підставою для визнання такого рішення протиправним і його скасування.
38.          Також суд попередньої інстанції зазначив, що Комісія не з'ясувала, чим була обумовлена затримка з направленням відповіді, тобто не установила факту саме необґрунтованого зволікання з розглядом звернення.
39.          З'ясовуючи питання наявності у діях позивача складу дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», а саме необґрунтованого зволікання з розглядом звернення, Комісія установила, що 03 травня 2017 року адвокатом ОСОБА_7 подано до Прокуратури Київської області адвокатський запит. З урахуванням частини другої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» останнім днем строку надання відповіді на цей запит було 12 травня 2017 року, однак відповідь на нього було направлено поштою лише 23 травня 2017 року.
40.          У своїх письмових поясненнях ОСОБА_4 зазначив, що 08 травня 2017 року він підготував відповідь на цей запит і того ж дня надав її на підпис ОСОБА_2, після підпису якого наступного робочого дня він віддав її для відправки до канцелярії Прокуратури Київської області.
41.          Однак Комісія такі пояснення ОСОБА_4 оцінила критично з огляду на їх суперечність іншим зібраним у дисциплінарному провадженні доказам.
42.          Так, згідно з письмовими поясненнями спеціаліста відділу документального забезпечення Прокуратури Київської області ОСОБА_9, яка відповідно до розподілу обов'язків закріплена за слідчим управлінням цієї прокуратури, відповідь на звернення ОСОБА_7 (яку зареєстровано 08 травня 2017 року за № 6/1/1-254-17) їй для реєстрації в програмному комплексі (ЄССА) та відправки до поштового відділення не надавалася.
43.          Крім того, відповідно до листа начальника відділу роботи з кадрами Прокуратури Київської області від 06 вересня 2017 року у програмному комплексі ЄССА відомості щодо реєстрації відповіді на адвокатський запит ОСОБА_7 від 03 травня 2017 року відсутні, тобто до відділу документального забезпечення для реєстрації вказана відповідь не надходила.
44.          Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_10, яка тимчасово була закріплена за експедицією Прокуратури Київської області, 23 травня 2017 року приблизно о 16 годині до неї звернувся слідчий прокуратури ОСОБА_4 з проханням відправити окремо від іншої кореспонденції конверт, адресований ОСОБА_7, про що вона власноруч зробила відмітку у реєстрі під № 59.
45.          Комісія з'ясувала, що повідомлені ОСОБА_10 обставини підтверджуються наявною у матеріалах дисциплінарного провадження копією реєстру на просту кореспонденцію № (11)1002-17, яка здана в поштове відділення, з датою відправки - 23 травня 2017 року.
46.          Таким чином, Комісія установила, що підготовлена ОСОБА_4 на виконання доручення керівництва відповідь на адвокатський запит, була надана для відправки 23 травня 2017 року, тобто поза межами строку, передбаченого Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
47.          При цьому в дисциплінарному провадженні немає будь-яких даних про існування обставин, які б давали підстави для висновку про те, що несвоєчасний розгляд адвокатського запиту обумовлений якимись об'єктивними чинниками. Сам позивач у своїх поясненнях зазначив, що відповідь ним була надана у передбачений законом строк, тобто не вбачав існування обставин, що перешкоджали вчасному її наданню.
48.          Беручи до уваги наведені обставини та ураховуючи сукупність доказів, якими ці обставини підтверджуються, Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованим висновок Комісії про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру».
49.          Позивач не навів жодних мотивів на спростування таких висновків Комісії. 
50.          У позовній заяві ОСОБА_4, указуючи на протиправність оскаржуваного рішення Комісії, обґрунтував свої доводи тим, що воно не містить мотивів його прийняття, в тексті цього рішення не зазначено жодної із передбачених пунктами 1 - 9 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» підстав притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.
51.          Дослідивши зміст цього рішення, Велика Палата Верховного Суду такі доводи позивача відхиляє, оскільки у ньому чітко зазначено про те, що підставою притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності є наявність у його діях складу дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», водночас Комісія навела мотиви, з яких вона дійшла таких висновків, з посиланням на установлені під час дисциплінарного провадження обставини та відповідні докази.
52.          Стосовно висновку суду попередньої інстанції про те, що рішення Комісії не містить посилань на обставини чи інші фактичні дані (докази), які б свідчили про невиконання чи неналежне виконання ОСОБА_4 службових обов'язків, а також у цьому рішенні не визначено ступеня тяжкості вчиненого проступку та не зазначено, яку саме заподіяно шкоду від вчиненого діяння, і чи взагалі така шкода мала місце, Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.
53.          Невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків є самостійним складом дисциплінарного проступку, який передбачено пунктом 1 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру». Водночас позивача притягнуто до відповідальності з підстав, визначених пунктом 2 частини першої цієї статті, а саме у зв'язку з необґрунтованим зволіканням з розглядом звернення.
54.          Як убачається зі змісту спірного рішення, застосовуючи до позивача найменш суворий із передбачених статтею 49 Закону України «Про прокуратуру» вид стягнення - догану, Комісія мотивувала такий висновок тим, що дисциплінарний проступок, вчинений ОСОБА_4, не носить характеру грубого порушення, у нього відсутні дисциплінарні стягнення, проступком не завдано суттєвих негативних наслідків правам та законним інтересам будь-яких інших осіб; у ході дисциплінарного провадження не встановлено відомостей про негативний суспільний резонанс через скоєний дисциплінарний проступок та завдання через це шкоди авторитету органів прокуратури.
55.          Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що Комісія належним чином з'ясувала обставини, які мали значення для прийняття рішення, навела мотиви, з яких дійшла висновків про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку з посиланням на відповідні докази, та обґрунтувала пропорційність застосованого виду стягнення і його співмірність вчиненому проступку.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
56.          Оцінюючи установлені під час вирішення спору обставини, Велика Палата Верховного Суду вважає помилковим висновок суду попередньої інстанції щодо наявності правових підстав для визнання протиправним і скасування рішення Комісії від 24 січня 2018 року в дисциплінарному провадженні № 11/2/4-728дс-242дп-17 про накладення дисциплінарного стягнення на старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва Прокуратури Київської області ОСОБА_4
57.          Відповідно до пункту 3 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
58.          З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.
 
Висновки щодо розподілу судових витрат
59.          Відповідно до частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
60.          ОскількиВелика Палата Верховного Суду скасовує рішення суду та відмовляє у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 266, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС, Велика Палата Верховного Суду
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
1. Апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів задовольнити.
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 липня 2018 року скасувати.
3. У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 12 листопада 2018 року.
Головуючий суддя-доповідач | | В.С. Князєв
Судді: | | |
| Н. О. Антонюк | | Н. П. Лященко
| С. В. Бакуліна | | О. Б. Прокопенко
| В. В. Британчук | | Л. І. Рогач
| Д. А. Гудима | | І. В. Саприкіна
| В. І. Данішевська | | О. М. Ситнік
| О. Р. Кібенко | | В. Ю. Уркевич
| Л. М. Лобойко | | О. Г. Яновська