ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року 
м. Київ

Справа №  918/1071/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.
за участю секретаря судового засідання Співака С.В.,

учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд-Хол",
представник боржника -  не з'явився,
кредитор - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації  у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова В.В.
представник кредитора - Коновал Р.О., представник (довіреність від 31.08.2018), 
арбітражний керуючий, ліквідатор, Сокотун В.А. -не з'явився,

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації  у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова В.В.
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017
у складі колегії суддів: Павлюк І.Ю. (головуючий), Дужич С.П., Савченко Г.І.

у справі за заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-Хол"
про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог

1. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 23.09.2015, за результатами підготовчого засідання, порушено провадження у справі №   918/1071/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю  "Гранд Хол"  (далі - ТОВ "Гранд Хол", боржник), за заявою боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

2. Постановою місцевого господарського суду від 05.10.2015 у цій справі визнано банкрутом ТОВ "Гранд Хол"; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором ТОВ "Гранд Хол" арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича.

3. Повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури про банкрутство ТОВ "Гранд Хол" було опубліковано на сайті Вищого господарського суду України за №23566 від 06.10.2015.

4. 23.10.2015 Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації  у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича  (далі - ПАТ "Дельта Банк", кредитор) (з урахуванням заяви з уточненими грошовими вимогами від 04.11.2015 № 18.5/550) звернулося до господарського суду з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 1 288 236 923,28 грн., які випливають із ряду кредитних договорів. 

5. 04.11.2015 ПАТ "Дельта Банк" звернулося до господарського суду з заявою про визнання поточних грошових вимог до боржника на загальну суму 4 354 178,17 грн.

6. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 16.03.2016 у справі №   918/1071/15 розглянуто заяви про визнання грошових вимог: ДПІ у м. Рівному; ДСП "Овас-Агро" ПП "Овас"; ТзОВ "Агро ХХІ"; ТзОВ "ІФК "Євроінвестбуд"; ПП "Овас" та включено до реєстру вимог кредиторів із визначенням відповідних черг їх задоволення; розгляд заяви ПАТ "Дельта Банк" про визнання грошових вимог до боржника відкладено на 25.03.2016. 

7. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 25.03.2016 (залишена без змін постановою апеляційного суду від 13.06.2016) грошові вимоги ПАТ "Дельта Банк" визнано частково, а саме в розмірі: 30 870 376,71грн. як вимоги що забезпечені заставою майна боржника та підлягають внесенню до реєстру окремо;  100 570 046, 92грн. (4 черга) та 24 451 744, 27грн. (6 черга). Решту грошових вимог відхилено.

8. Постановою Вищого господарського суду України від 19.10.2016 у цій справі  ухвалу господарського суду від 25.03.2016 та постанову апеляційного суду від 13.06.2016 скасовано; справу №918/1071/15 передано на новий розгляд до господарського суду першої інстанції на стадію підготовчого засідання в іншому складі суду.

При цьому, суд касаційної інстанції вказав на те, що суд першої інстанції грубо порушив порядок виявлення кредиторів, встановлений ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у зв'язку з чим фактично ввів в оману потенційних учасників процедури банкрутства. При цьому, існування двох оголошень у даній справі про банкрутство, саме по собі породжує правові колізії в частині строків подачі заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника, їх змісту та наслідків розгляду.

9. За результатами нового розгляду, ухвалою господарського суду Рівненської області від 14.03.2017 порушено провадження у справі №918/1071/15 про банкрутство ТОВ "Гранд Хол"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; призначено проведення підсумкового засідання суду.

10. Постановою господарського суду від 28.03.2017 у цій справі визнано банкрутом ТОВ "Гранд Хол"; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором    Товариства арбітражного керуючого Сокотуна В.А., інше.

11. Повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури  ТОВ "Гранд Хол" було опубліковано на сайті Вищого господарського суду України за №41566 від 28.03.2017.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

12. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 25.07.2017 у справі №918/1071/15:
задоволено заяву ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області про визнання грошових вимог до боржника, визнано грошові вимоги ДПІ до ТОВ "Гранд Хол" на суму 12 635, 04 грн. - основного боргу (3 черга) та 3200, 00 грн. судовий збір (1 черга);
задоволено заяву ТОВ "АГРО ХХІ" про визнання грошових вимог до боржника, визнано грошові вимоги ТОВ "АГРО ХХІ" ТОВ "Гранд Хол"  на суму 23 556 871, 18 грн. - основного боргу (4 черга), 3 396 328, 52 грн. - штраф, пеня (6 черга), 3 200,00 грн. - судового збору (1 черга);
задоволено заяву ТОВ "Інвестиційно-фінансова компанія "Євроінвестбуд" про визнання грошових вимог до боржника, визнано грошові вимоги ТОВ "Інвестиційно-фінансова компанія "Євроінвестбуд" до ТОВ "Гранд Хол" на суму 31 375 450,41 грн. - основного боргу (4 черга), 24 788, 69 грн. - штраф, пеня (6 черга), 3 200, 00 грн. - судовий збір  (1 черга);
задоволено заяву ПП "Овас" про визнання грошових вимог до боржника, визнано грошові вимоги підприємства до ТОВ "Гранд Хол" на суму 2 333 233, 82 грн. - основного боргу (4 черги), 393 256, 85 грн. - штраф, пеня (6 черга), 3 200, 00 грн. - судовий збір (1 черга);
задоволено заяву Дочірнього сільськогосподарського підприємства "Овас-Агро" приватного підприємства, що повністю належить іноземному інвестору "Овас" про визнання грошових вимог до боржника частково, визнано грошові вимоги ДСП "Овас-Агро" до ТОВ "Гранд Хол" на суму 1 244 440, 56 грн. - основного боргу (4 черга), 3200, 00 грн. - судовий збір (1 черга); відмовлено ДСП "Овас-Агро" про визнання грошових вимог до боржника на суму 43 878, 21 грн. - пені;
задоволено заяву ПАТ "Дельта Банк" про визнання вимог до боржника, визнано вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Гранд Хол" в сумі 1 801 638 427, 65 грн., з віднесенням їх до реєстру окремо, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника,  3200,00грн. - судовий збір (1 черга); визначено  перелік майна  яке перебуває в заставі.

13.  Під час розгляду Заяви ПАТ "Дельта Банк" з кредиторськими вимогами на суму 1 801 638 427,65 грн., судом встановлено, що вимоги виникли на підставі:
Договору кредиту № 64/12КL від 06.04.2012 (з додатковими угодами), в забезпечення якого укладений Договір застави № 1123 від 11.04.;
Договору кредиту № 26/08KL від 06.08.2008 (із додатковими угодами), в забезпечення якого укладені Договір застави № 26/08/KL/S-3 від 29.08.2008 та Іпотечний договір № 4919 від 29.08.2008;
Договору кредиту № НКЛ - 2005512 від 20.08.2012 (із додатковими угодами);
Договору кредитної лінії НКЛ - 2005422 від 23.11.2010 із додатковими угодами; Договору застави транспортних засобів № НКЛ - 2005422/S-37 від 17.01.2012; Договору застави НКЛ - 2005422/S-18 від 25.07.2011;
Кредитного договору №25/08/KL від 06.08.2008 (із додатковими угодами); Договору застави № 350 від 29.02.2012;
Договору кредитної лінії № НКЛ - 3722827 від 24.01.2011 (з додатковими угодами); Договору застави транспортних засобів № НКЛ - 3722827/-ІЗ від 23.03.2011;
Кредитного договору № 28/08KL від 06.08.2008 (з додатковими угодами); Договору переведення боргу від 26.12.2012; Договору застави № 305 від 28.02.2011 (з додатковими угодами); Договору застави № 314 від 02.03.2011;
Договору кредитної лінії № НКЛ - 2005438 від 16.09.2011; Договору поруки №П 2005438/3 від 29.12.2011; Договору застави транспортних засобів НКЛ - 2005438/S-8 від 29.12.2011; Договору застави транспортних засобів НКЛ - 2005438/S-10 від 29.12.2011; Договору застави транспортних засобів НКЛ - 2005438/S-13 від 17.01.2012; Договору уступки права вимоги від 17.07.2012.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

14. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017:

1. Апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" задоволено частково;

2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 25.07.2017 у справі №918/1071/15 змінено.
Пункт 7 резолютивної частини ухвали викладено у такій редакції:
"7. Задовольнити заяву ПАТ "Дельта Банк", м. Київ про визнання вимог до боржника частково. Визнати вимоги ПАТ "Дельта Банк" до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Хол", а саме:
- 42 739 301, 00 грн. підлягають внесенню до реєстру окремо, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника;
- 131 337 945, 30 грн. - черговість задоволення вимог четверта;
- 24 810 740, 88 грн. - черговість задоволення вимог шоста.
- 3200, 00грн. (судовий збір) черговість задоволення вимог перша.
В решті вимог ПАТ "Дельта Банк" до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Хол" відмовити.
Пункт 8 ухвали господарського суду Рівненської області від 25.07.2017 у справі №918/1071/15 виключити.
В решті ухвалу залишено без змін.

15. Приймаючи таке судове рішення (в частині кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк"), апеляційний господарський суд виходив з того, що:
- відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання йог банкрутом", неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції не включаються до складу грошового зобов'язання боржника. Отже, нараховані на суму основного боргу штрафні санкції не є грошовими вимогами у розумінні Закону про банкрутство, а тому ці вимоги підлягають обліку в реєстрі окремо в шостій черзі незалежно від забезпеченості вимог кредитора заставою (ч.2 ст.25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання йог банкрутом");
- ПАТ "Дельта Банк" звернувся із кредиторськими вимогами до боржника, які ґрунтуються на договорах кредитної лінії №НКЛ - 2005422 від 23.11.2010, №25/08/KL від 06.08.2008, №НКЛ-3722827 від 24.01.2011, кредитному договорі №28/08/KL від 06.08.2008, №НКЛ-2005438 та договорах застави, укладених в забезпечення вказаних кредитних договорів, як до майнового поручителя;
- у разі невиконання основним боржником зобов'язання, забезпеченого заставою майна майнового поручителя, заставодержатель, як кредитор, вправі вимагати виконання основного зобов'язання як від боржника, так і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя у справі про банкрутство, останній відповідає в межах взятих на себе зобов'язань перед заставодержателем згідно умов договору застави з відповідним відображенням вимог кредитора-заставодержателя у реєстрі вимог кредиторів та з дотриманням процедури реалізації заставного майна в ході провадження у справі про банкрутство. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги

16. Не погоджуючись з постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у цій справі, ПАТ "Дельта Банк" звернулось з касаційною скаргою про скасування оскарженого судового акту в частині визначення грошових вимог ПАТ "Дельта Банк", що забезпечені заставою, з вимогою внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Гранд Хол" вимоги Банку, що забезпечені заставою боржника в розмірі 1 660 493 337, 94 грн., у решті постанову апеляційного суду залишити без змін. 

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

17. Відповідно до підпункту 4) пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, чинній з 15.12.2017, касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

18. 26.01.2018 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняк В.Я. (головуючий),  Пєсков В.Г., Катеринчук Л.Й. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2018) передано касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі                       № 918/1071/15.

19. Ухвалою від 01.02.2018 Касаційний господарський суд у складі  Верховного Суду  прийняв справу № 918/1071/15 господарського суду Рівненської області  до провадження, відкрив касаційне провадження за касаційною ПАТ "Дельта Банк",  встановив строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 06.03.2018; визначеним дату судового засідання.

20. Ухвалою Верховного Суду від 22.03.2018 зупинено касаційне провадження у справі № 918/1071/15 за касаційною скаргою ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 902/492/17 за касаційною скаргою ПАТ "УкрСиббанк" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та ухвалу господарського суду Вінницької області від 08.08.2017 (про розгляд кредиторських вимог ПАТ "УкрСиббанк").

Ухвала мотивована тим, що у справах № 918/1071/15 та № 902/492/17 між учасниками склалися подібні правовідносини, висновок щодо правильного застосування норм права у яких [правовідносинах] наданий в раніше ухваленому рішенні  Верховного Суду України від 29.03.2017 у справі №3-1591гс16 (№918/169/16), і від якого [висновку] вважала за необхідне відступити колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

21. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 902/492/17 касаційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" задоволено частково, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та ухвалу господарського суду Вінницької області від 08.08.2017 скасовано, справу № 902/492/17 в частині розгляду заяви ПАТ "УкрСиббанк" про визнання грошових вимог направлено на новий розгляд до господарського суду Вінницької області.
Повний текст постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 902/492/17 було опубліковано на офіційному сайті судової влади Єдиному державному реєстрі судових рішень 25.05.2018.

22. Ухвалою Суду від 04.07.2018 поновлено провадження у справі                                   № 918/1071/15 господарського суду Рівненської області, судове засідання призначено на 04.09.2018.

23. 15.08.2018 до Верховного Суду від ПАТ "Дельта Банк" надійшло Клопотання про передачу справи до Великої Палати Верховного Суду, з посиланням на те, що дана справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у справах про банкрутство з метою максимального захисту та реалізації прав кредиторів. 

24. Вказане Клопотання скаржника колегією суддів відхилено, справа за кількісними та якісними показниками не містить виключної правової проблеми, питання визначення забезпеченості вимог кредиторів неодноразово розглядались як Верховним Судом, так і Великою Палатою Верховного Суду, з яких наведені відповідні правові позиції та колегія суддів не вбачає, в цьому випадку, підстав відступлення від них.

25.  У судовому засіданні суду касаційної інстанції 04.09.2018 оголошено перерву до 06.09.2018, про що прийнято відповідну ухвалу та повідомлено учасників даної справи. 

26. Представник ПАТ "Дельта Банк", в засіданнях суду касаційної інстанції, повністю підтримав вимоги касаційної скарги, з підстав наведених у ній; просив Касаційний господарський суд скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі №918/1071/15 в частині визначення грошових вимог ПАТ "Дельта Банк", що забезпечені заставою, з вимогою внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Гранд Хол" вимоги Банку, що забезпечені заставою боржника в розмірі 1 660 493 337, 94 грн., у решті постанову апеляційного суду залишити без змін. 

27. Інші учасники провадження у справі у судове засідання 06.09.2018 повноважених представників не направили, відзивів на касаційну скаргу не надали. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов'язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з'явились. 

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (ПАТ "Дельта Банк")

28. Скаржник доводить, що виражений у грошовій формі розмір зобов'язання майнового поручителя визначається виходячи із дійсних на момент визначення зобов'язань, які існують за основним зобов'язанням (кредитним договором), з врахуванням обсягу поруки за умовами забезпечувального договору  (поруки, іпотеки).

29. Скаржник доводить, що оцінка предмета забезпечення (майна) на момент укладення договору поруки (іпотеки) не впливає на визначення розміру забезпечувального зобов'язання. На момент припинення забезпечувального зобов'язання, юридичне значення має вартість фактичної реалізації предмета застави (іпотеки), за наслідком проведення якої припиняється зобов'язання з майнової поруки на певну суму.

30. Посилаючись на припис ст.ст. 572, 575, 589 ЦК України, ст. 19 Закону України "Про заставу", ст.ст. 7, 11 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 25, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", скаржник доводить, що грошові вимоги ПАТ "Дельта Банк" у сумі                     1 660 493 337, 94 грн. є такими, що забезпечені заставою майна боржника. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
31. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до ст. 300 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, вимоги та доводи касаційної скарги (п. 16 цієї постанови), Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду переглядає постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017, прийняту за результатами апеляційного перегляду ухвали господарського суду Рівненської області від 25.07.2017 щодо розгляду заявлених вимог кредиторів, лише в частині кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк". 

32. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 
Щодо суті касаційної скарги
Предметом розгляду, в даному випадку, є кредиторські вимог ПАТ "Дельта Банк" до   ТОВ "Гранд Хол" на суму 1 801 638 427,65грн., які складаються з вимог як до позичальника за кредитом,  так і як до поручителя і майнового поручителя, який поручався за виконання зобов'язань третіх осіб перед Банком, як вимоги забезпечені майном боржника (ТОВ "Гранд Хол").
Як було встановлено апеляційним господарським судом, станом на 27.03.2017 кредиторські вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Гранд Хол" складають:
за Договором кредиту № 64/12-KL від 06.04.2012 - 62 576 942,81грн.;
за Договором кредиту № 26/08 КL від 06.08.2008 - 22 879 637,57грн.,
за Договором кредиту № НКЛ-2005512 від 20.08.2012 - 70 692 113,80грн.
При цьому, ТОВ "Гранд Хол", за вказаними Договорами виступало як позичальник за кредитом (основний боржник).
За приписами ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України від 22.12.2011 №4212-VI), кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Таким чином, вимоги ПАТ "Дельта Банк", за кредитними договорами, в яких ТОВ "Гранд Хол" виступає як позикодавець (основний боржник) та зобов'язання за якими не забезпечені майном боржника, є конкурсними та мають бути віднесені, відповідно, до четвертої (вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобов'язань у процедурі розпорядження майном боржника, чи в процедурі санації боржника) та шостої (інші вимоги, пеня, штрафні санкції, тощо) черг, у відповідності до ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за виключенням витрат зі сплати судового збору, які включені до першої черги задоволення вимог кредиторів.
Так, апеляційним господарським судом, за постановою від 26.09.2017, до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Гранд Хол" були внесені, як конкурсні, вимоги ПАТ "Дельта Банк" наступним чином: 

- 131 337 945, 30 грн. - черговість задоволення вимог четверта;

- 24 810 740, 88 грн. - черговість задоволення вимог шоста;

- 3200, 00грн. (судовий збір) черговість задоволення вимог перша.

Проте, під час касаційного провадження, враховуючи зауваження представника ПАТ "Дельта Банк", наведені у судових засідання, було виявлено не точність суми грошових вимог, що підлягає включенню до четвертої черги задоволення. Так, за результатами перевірки правильності розрахунку, наведеного апеляційним судом, включенню до четвертої черги задоволення вимог кредиторів ТОВ "Гранд Хол" підлягає сума 131 337 953, 30 грн. 

Щодо вимог ПАТ "Дельта Банк", які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Гранд Хол" окремо, як такі що забезпечені майном боржника, слід вказати таке. 

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За змістом ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. 

Як встановлено ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 ст. 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

Як встановлено Рівненським апеляційним господарським судом та підтверджується матеріалами справи, за Договором кредиту № НКЛ-2005422 від 23.11.2010  сума боргу ТОВ "Агро XXI" (позичальника) складає 867 065 436,75грн., зобов'язання за яким забезпечені майном боржника (ТОВ "Гранд Хол") Договором застави транспортних засобів № НКЛ-2005422/S-37 від 17.01.2012 (заставна вартість предмета застави за домовленістю сторін становить 4 656 620,80 грн.) та Договором застави №НКЛ-2005422/S-18 від 25.07.2011 (заставна вартість предмета застави за погодженням сторін становить 210 700,00 грн.);
за Договором кредиту № 25/08/KL 06.08.2008 сума боргу ТОВ "Агро XXI" (позичальник) складає 14 441 624, 04 грн., зобов'язання за яким забезпечені ТОВ "Гранд Хол" за договором застави від 29.02.2012 (вартість предмета застави за погодженням сторін становить 336 319,00 грн.);
за Договором кредиту № ВКЛ-3722827 від 24.01.2011 сума боргу ОСОБА_1 (позичальник) складає 599 991 051,18грн., зобов'язання за яким забезпечені ТОВ "Гранд Хол" за Договором застави транспортних засобів №НКЛ-3722827/S-3 від 23.03.2011 (загальна заставна вартість предмета застави за погодженням сторін становить  5 946 600,00грн.);
за Договором кредиту № 28/08/КL від 06.08.2008 сума боргу ТОВ "Агро XXI" (позичальник) складає 148 568 738, 75грн., зобов'язання забезпечені майном боржника (ТОВ "Гранд Хол") за договором застави від 28.02.2011 (заставна вартість предмету застави становить 899 723,79грн.), за Договором застави від 02.03.2011 (заставна вартість предмету застави становить 262 850, 23грн.);
за Договором невідновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії № НКЛ-2005438 від 16.09.2011 сума боргу Приватного підприємства "Овас", що повністю належить іноземному інвестору "Овас" (позичальник) складає 15422882,73грн., зобов'язання забезпечені майном ТОВ "Гранд Хол" за Договором  поруки №П-2005438/3 від 29.12.2011, Договором застави №НКЛ-2005438/S-8 від 29.12.2011 (заставна вартість предмета застави за погодженням сторін становить 4 294 514,49 грн.), Договором застави № НКЛ-2005438/S-10 від 29.12.2011 (заставна вартість предмета застави за погодженням сторін становить  2 917 789,04 грн.), Договором застави № НКЛ-2005438/S-13 від 17.01.2012 (заставна вартість предмета застави за погодженням сторін становить  4 656 620,80грн.).

Як це вірно встановлено судом апеляційної інстанції, ТОВ "Гранд Хол", за наведеними у попередньому абзаці договорами, не є позичальником за основними кредитними договорами, та не є особою, яка отримувала кредитні кошти. Проте, норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання йог банкрутом" не обмежують право Банку звернутися з грошовими вимогами до майнового поручителя, якщо основний боржник не сплатив борг.

Згідно ч. 1 ст.11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

За умовами вказаних вище забезпечувальних договорів, заставою (іпотекою) майна ТОВ "Гранд Хол" забезпечуються всі вимоги ПАТ "Дельта Банк" (основний борг, штрафні санкції, пеня та інші нарахування), які виникли  з  Кредитних договорів, укладених з третіми особами.

Щодо тверджень апеляційного господарського суду про те, що відповідальність майнового поручителя, як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується переданим у іпотеку майном (його вартістю, визначеною в договорі іпотеки), колегія Верховного Суду вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, зроблених за результатами розгляду справи № 902/492/17 (постанова від 15.05.2018), забезпеченими зобов'язаннями в розумінні ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та, відповідно, вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов'язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства. Господарські суди, визначаючи розмір забезпечених кредиторських вимог та включаючи їх окремо до реєстру, повинні застосовувати положення ст. 19 Закону України "Про заставу" та ст. 7 Закону України "Про іпотеку" та встановити на підставі належних та допустимих доказів, які саме вимоги кредитора, зазначені в його заяві, забезпечені заставою майна, а також склад та розмір цих вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у справі № 902/492/17, яка відступила від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в ухваленій раніше постанові Верховного Суду України від 29.03.2017 у справі № 918/169/16, на яку в свою чергу спирався господарський суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги ПАТ "Дельта Банк".
Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.06.2018 по справі № 914/3734/15. 

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не пов'язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника,  із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи з розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов'язань майнової поруки по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави. Якщо кредитор-заставодержатель вважає, що реалізаційна вартість предметів застави буде відмінною від визначеної договором застави вартості, то дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави, після чого вимоги, які не забезпечені заставою, переходять до 4 або 6 черги вимог кредиторів, якщо боржник у справі про банкрутство отримував кредит чи надав фінансову поруку і вона не припинилася, або погашаються (припиняються), якщо боржник у справі є тільки майновим поручителем третьої особи, яка отримувала кредит.

Зважаючи на викладене, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про обґрунтованість в цій частині доводів скаржника та помилковість висновків господарського суду апеляційної інстанції стосовно необхідності при включенні до окремої черги вимог виходити із договірної вартості предметів іпотеки (застави), яка була зазначена сторонами у забезпечувальних договорах на момент їх укладення банком та боржником.  

Таким чином, включенню до реєстру вимог позачергово підлягають вимоги ПАТ "Дельта Банк" в розмірі 1 645 489 733, 47 грн., а не в розмірі 42 739 301, 00 грн., як це було встановлено апеляційним судом.

Поміж іншим, суд касаційної інстанції вважає необхідним вказати на те, що за аналізом ст.ст. 23, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до реєстру вимог кредиторів окремо, також, вносяться відомості про майно боржника, яке є предметом застави, згідно з державним реєстром застав. При цьому, враховуючи приписи Закону про банкрутство, такі відомості, під час певних процедур, можуть потерпати деяких змін, інформацію про що, також, має бути внесено до реєстру.  

Відтак, висновок апеляційного господарського суду про виключення з резолютивної частини ухвали господарського суду Рівненської області від 25.07.2017 п.8 (перелік майна, яке перебуває в заставі) - є таким, що не ґрунтується на матеріалах справи та нормах Закону про банкрутство.

33. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 311 ГПК України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене вище (п.32 цієї Постанови), колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для частково задоволення касаційної скарги, необхідність змінити постанову Рівненського апеляційного господарського суду (щодо кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк") від 26.09.2017 у справі № 918/1071/15 частково, в частині п. 2 резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції, з викладенням його у новій редакції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 311, 315, 317 ГПК України,  Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,- 
                    
ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу  Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича задовольнити частково.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі № 918/1071/15 змінити.

3. Пункт 2 резолютивної частини постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі № 918/1071/15 (до речення "В решті ухвалу залишити без змін") викласти у наступній редакції:
"2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 25.07.2017 у справі № 918/1071/15 змінити.
Пункт 7 резолютивної частини ухвали викласти у такій редакції:
"7.Заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова В.В. про визнання вимог до боржника задовольнити. 
Визнати вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації  у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова В.В. до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Хол", а саме:
- 1 645 489 733, 47грн. - підлягають внесенню до реєстру окремо, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника;
- 131 337 953, 30 грн. - черговість задоволення вимог  четверта;
- 24 810 740, 88 грн. - черговість задоволення вимог шоста;
- 3200, 00грн. (судовий збір) - черговість задоволення вимог перша".

4. Постанова набирає законної сили  з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                              В.Я. Погребняк

Судді                                                                                                          Л.Й.Катеринчук

                                                                                                                   В.Г. Пєсков