ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року 
м. Київ
Справа №  904/9009/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду: Ткача І.В. - головуючого, Баранця О.М., Булгакової І.В., Дроботової Т.Б., Катеринчук  Л.Й., Львова Б.Ю., Пількова К.М., Селіваненка В.П., Ткаченко Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бойка В.С.,
представники учасників справи:
позивача - Малєєва О.М.,
відповідача - Кузьменко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2018
(головуючий суддя - Чус О.В., судді: Кузнецов В.О., Євстигнеєв О.С.)
та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2017
(суддя Кеся Н.Б.)
у справі №904/9009/17 
за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Альянс"
про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог 

1.1. У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Альянс" (далі - ТОВ "Приват-Альянс") про визнання недійсним договору про внесення змін від 13.12.2016 до кредитного договору №DNHSLON06922 від 28.10.2016, який укладений між ПАТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "Приват-Альянс", з моменту його укладення.

1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що договір про внесення змін від 13.12.2016 до кредитного договору №DNHSLON06922 від 28.10.2016 був укладений Яценком В.А. з перевищенням повноважень, наданих йому ПАТ КБ "Приватбанк" на підставі довіреності №3997-К-Н-Н від 28.09.2015, а саме було укладено угоду, сума якої перевищила 750    000,00 доларів США або еквівалентну вищеназваній сумі у будь-якій валюті по курсу Національного банку України на дату укладання угоди, що підтверджується розрахунком.

2. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

2.1. 28 жовтня 2016 року між ПАТ КБ "Приватбанк" (банк) та ТОВ "Приват-Альянс" (позичальник) був укладений кредитний договір №DNHSLON06922 (далі - кредитний договір), відповідно до предмету якого банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язався надати позичальнику кредит у формі згідно з п. А.1 цього договору з лімітом і на цілі, зазначені у п. А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту сплати процентів, винагороди в обумовлені цим договором терміни (п. 1.1 кредитного договору). 

2.2. 13.12.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір про внесення змін до кредитного договору №DNHSLON06922 від 28.10.2016 (далі - договір про внесення змін), яким зміст кредитного договору було викладено у новій редакції, та виключено умови щодо прав банку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання останнім зобов'язань за кредитним договором; щодо форми відсоткової ставки та порядку її зміни; щодо права банку на договірне списання коштів з рахунків позичальника в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором; щодо черговості зарахування коштів на погашення заборгованості; щодо порядку зміни та розірвання кредитного договору; змінено строки нарахування неустойки за порушення умов договору та строки позовної давності; в повному обсязі було виключено відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором.

2.3. Згідно з преамбулою договору про внесення змін, з боку позивача він укладений першим заступником голови правління банку - керівника корпоративного VIP-Бізнесу, бізнесу великих і VIP-клієнтів і ОКЦ ГО ПАТ КБ "Приватбанк" - Яценко В.А., що діє на підставі довіреності №3997-К-Н-Н від 28.09.2015, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Каримовою Н.С. 28.09.2015 за реєстром № 2699.

2.4. Відповідно до п. 1 довіреності від 28.09.2015 №3997-К-Н-Н, головою правління ПАТ КБ "ПриватБанк" уповноважено Яценка В.А. в тому числі на укладення кредитних договорів, договорів на придбання майна, майнових прав та інших договорів (угод), пов'язаних з розміщенням коштів, за якими ПАТ КБ "ПриватБанк" приймає зобов'язання (за виключенням угод з векселями), а також угоди про забезпечення зобов'язань клієнтів. При цьому сума угоди не повинна перевищувати 750    000 доларів США або еквівалент названої суми у будь-якій валюті по курсу Національного банку України на дату укладання угоди. Якщо зобов'язання клієнта перед банком за укладеною угодою забезпечуються фінансовим покриттям на сто відсотків (тобто на рахунках, відкритих у ПАТ КБ "ПриватБанк", розміщені кошти, що забезпечують виконання зобов'язання клієнта по таких угодах), то угода може бути укладена на суму, що не перевищує 1    500    000 доларів США або еквівалента вищеназваної суми у будь-якій валюті по курсу НБУ на дату укладання угоди. За наявності відповідного рішення голови правління, правління, кредитного комітету або спостережної ради ПАТ КБ "ПриватБанк" правочин може бути вчинений на суму, вказану у рішенні.

2.5. Пунктом 9.4.6.2 статуту ПАТ КБ "ПриватБанк" (в редакції, чинній на момент укладення договору про внесення змін) визначено, що перші заступники голови правління в межах суми, що еквівалентна 400    000,00 доларів США, вчиняють правочини (укладають договори, угоди, підписують контракти, у тому числі і зовнішньоекономічні) з розпорядження рухомим та нерухомим майном банку, грошовими коштами, за умови, якщо ця сума складає менше ніж: 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності та не перевищує граничну суму, встановлену пунктом 25 пункту 9.3.3 статуту. Ліміт повноважень може бути змінений окремим рішенням голови правління, наглядової ради або загальних зборів, з урахуванням вищевказаних обмежень.

Підпунктом 25 пункту 9.3.3 статуту банку віднесено до компетенції наглядової ради встановлення обмежень у вигляді граничних сум (лімітів) для правління банку на прийняття рішень по розпорядженню рухомим та нерухомим майном, грошовими коштами банку, а також для голови правління банку на укладення угод та вчинення правочинів по розпорядженню рухомим та нерухомим майном, грошовими коштами банку.

2.6. Згідно з протоколом №43 засідання наглядової ради банку від 05.08.2016 (далі - протокол №43) прийнято рішення на підставі пп. 25 п. 9.3.3 п. 9.3 розділу 9 статуту банку встановити на період з 05.08.2016 по 31.12.2019 (включно) обмеження у вигляді граничної суми (ліміту) однієї угоди (правочину) в розмірі, що не перевищує 10 (десяти) відсотків вартості активів банку за даними останньої річної фінансової звітності, для голови правління, генерального заступника голови правління (діє без довіреності) та перших заступників голови правління (діють без довіреності) на укладання та вчинення правочинів по розпорядженню рухомим та нерухомим майном банку, а також на укладання будь-яких угод (правочинів) з Національним банком України (договорів застави, договорів іпотеки, додаткових договорів до договорів застави, додаткових договорів до договорів іпотеки, договорів про перехід до банку прав та обов'язків заставодавця або іпотекодавця, в зв'язку з переходом права власності на предмет застави або предмет іпотеки, кредитних договорів, додаткових угод до кредитних договорів тощо) без попереднього рішення правління банку незалежно від кількості таких угод (правочинів), але завжди з урахуванням вказаної вище граничної суми (ліміту) однієї угоди (правочину).

2.7. Відповідно до окремої фінансової звітності за Міжнародними стандартами фінансової звітності та звіту незалежного аудитора станом на 31 грудня 2015 року розмір активів банку складав 258    611    000    000,00 грн. Зазначена інформація визнана судами загальновідомою.

За повідомленням Національного банку України "Про офіційний курс гривні до іноземних валют" офіційний курс гривні до долару США станом на 13 грудня 2016 року становив 26,171129 грн за 1 долар США.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.1. 27 грудня 2017 року рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у задоволенні позову відмовлено. 

3.2. 17 травня 2018 року постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2017 залишено без змін.

3.3. Відмовляючи у задоволенні позову, господарські суди виходили з того, що договір про внесення змін укладений від імені позивача представником у межах повноважень, визначених статутом позивача. За висновком судів, протоколом №43 відповідно до підпункту "а" пункту 9.6.4.2 статуту банку змінено ліміт повноважень першого заступника голови правління банку, тому на момент укладення договору обмеження повноважень першого заступника голови правління банку полягало у сумі правочину, яка не повинна перевищувати 10 відсотків від вартості активів банку за даними останньої річної фінансової звітності, тобто від суми 258    611    000    000,00 грн. 

Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли висновків, що сума правочину є єдиним обмеженням повноважень першого заступника голови правління банку для укладення договорів з боку ПАТ КБ "Приватбанк", а зміст договору про внесення змін стосується лише порядку повернення залишку кредиту відповідачем, а не суми кредитного договору, та не передбачає збільшення кредитної лінії. Доказів відсутності у підписанта договору про внесення змін з боку банку повноважень вносити певні зміни до раніше укладених кредитних договорів, окрім обмежень у сумі, позивач не надав. 

4. Надходження касаційної скарги на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

4.1. 12 липня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ КБ "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 у справі 904/9009/17.

4.2. 14 серпня 2018 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Вронська Г.О. (головуючий), Стратієнко Л.В., Ткач І.В. справу №904/9009/17 з касаційною скаргою ПАТ КБ "Приватбанк" передано на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відповідно до статті 302 ГПК України.

4.3. 22 серпня 2018 року ухвалою об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №904/9009/17 прийнято до розгляду.

4.4. Склад об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду змінився відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 12.10.2018, який міститься у матеріалах справи.

5. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

5.1. У червні 2018 року АТ КБ "Приватбанк" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2018, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2017 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 

5.2. Скаржник обґрунтовує вимоги, що містяться у касаційній скарзі, зокрема, такими доводами.

5.2.1. Суди дійшли помилкового висновку щодо наявності повноважень у першого заступника Голови правління Яценка В.А. на укладення договору про внесення змін на спірну суму.

5.2.2. Судами невірно розтлумачені положення рішення наглядової ради №43 від 05.08.2016 без системного аналізу статуту позивача.

5.2.3. Суди дійшли безпідставного висновку про погодження підписання оспорюваного правочину першим заступником голови правління з кредитним комітетом, оскільки окремого рішення відносно відповідача на вказану у договорі суму не існує, крім того, протоколом кредитного комітету від 16.12.2016 №Э.МКК-DN.08.0.0.1/1-7359512 голова правління погодився внести зміни до кредитного договору шляхом виключення деяких положень (згідно з переліком), у яких відсутні умови, зазначені у оспорюваному договорі, тому твердження щодо схвалення банком правочину про внесення змін до договору є необґрунтованими.

5.2.4. Висновок судів про внесення змін до кредитного договору, що не стосуються розміру кредитного ліміту, є необґрунтованим, оскільки спірною угодою змінився обсяг прав позивача шляхом їх звуження, що фактично є викладенням кредитного договору в новій редакції.

5.3. ТОВ "Приват-Альянс" подало до Верховного суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2017 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. 

З урахуванням клопотання ТОВ "Приват-Альянс" про визнання поважних причин пропуску відповідачем строку на подання відзиву на касаційну скаргу, та наявності в матеріалах справи доказів, що відповідачем отримано ухвалу Верховного Суду від 12.07.2018 про відкриття касаційного провадження у цій справі 24.07.2018 (строк до якого в ухвалі встановлено подання відзиву), Верховний Суд вважає, що строк пропущено з поважних причин, тому доводи, наведені у відзиві, беруться до уваги.

5.4. Відзив мотивовано такими аргументами.

5.4.1. Ліміт повноважень правління банку може бути передбачений окремим рішенням, що відображено у п. 9.4.6.2 статуту позивача; ліміт повноважень встановлений протоколом засідання наглядової ради №43 від 05.08.2016, відповідно до якого голові правління, генеральному заступнику голови правління та першим заступникам голови правління банку встановлені обмеження у вигляді граничної суми (ліміту) однієї угоди в розмірі 10 відсотків вартості активів банку за даними річної фінансової звітності банку на укладення правочинів щодо розпорядження рухомим та нерухомим майном банку, до якого належать і грошові кошти; оспорюваною угодою внесені зміни до договору, що не стосуються ліміту (розміру) кредитного договору, отже, особа, що підписала оспорюваний правочин, мала на це право.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

6.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

6.1.1. З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

6.1.2. Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.2. Щодо суті касаційної скарги

6.2.1. Спір по справі стосується визнання недійсним укладеного між позивачем та відповідачем договору про внесення змін як такого, що укладений з перевищенням повноважень з боку представника банку.

6.2.2. Статтею 11 ЦК України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір.

Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

6.2.3. Відповідно до положень статей 179, 184, 190, 317, 1046, 1054 ЦК України надання певної суми грошових коштів у кредит за своєю суттю є розпорядженням майном як сукупністю речей, визначених родовими ознаками. Встановлений довіреністю, статутом тощо ліміт повноважень відповідної особи щодо вчинення правочинів (укладення договорів) визначає граничний розмір (вартість) майна, яким може розпоряджатися зазначена особа від імені банку. 

6.2.4. Вчиняючи правочин (укладаючи договір) щодо розпорядження майном (зокрема, певною сумою грошових коштів), уповноважена особа відповідно до положень статей 626, 628 ЦК України визначає умови такого розпорядження, тобто умови, на яких у сторін виникають, змінюються або припиняються цивільні права та обов'язки щодо зазначеного майна, зокрема, передбачає його повернення на відповідних умовах, відповідальність за неповернення або неналежне використання тощо. 

6.2.5. На думку Верховного Суду, зміна визначених у відповідному договорі умов є по суті розпорядженням відповідним майном на інших умовах, ніж було визначено раніше вчиненим правочином. І якщо зазначені зміни не стосуються конкретної частини майна (частини грошових коштів), то вони визначають долю усього майна в сукупності. 

6.2.6. Відтак Верховний Суд вважає, що внесення змін до договору щодо умов розпорядження майном (грошовими коштами) може здійснюватися лише тією особою, яка має повноваження на укладення такого договору, незалежно від того, чи стосується відповідна зміна безпосередньо розміру майна (суми грошових коштів). 

6.2.7. Отже, для правильного вирішення цього спору господарським судам необхідно було встановити наявність або відсутність повноважень у особи, яка підписала договір про внесення змін від 13.12.2016.

6.2.8. Відповідно до частини другої ст. 87 ЦК України установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

За приписами частин першої та другої ст. 13 Закону України "Про акціонерні товариства" установчим документом акціонерного товариства є його статут. Статут акціонерного товариства повинен містити, зокрема, відомості про склад органів товариства та їх компетенцію, порядок утворення, обрання і відкликання їх членів та прийняття ними рішень, а також порядок зміни складу органів товариства та їх компетенції.

6.2.9. За положеннями розділу 9 статуту ПАТ КБ "Приватбанк", державну реєстрацію змін до установчих документів якого проведено 23.07.2015, органами управління банку є загальні збори акціонерів (учасників) банку (вищий орган банку), Наглядова Рада банку, Правління банку; органами контролю банку є Ревізійна комісія банку, Підрозділ внутрішнього аудиту банку.

6.2.10. Статтею 58 Закону України "Про акціонерні товариства" (у редакції, чинній на дату укладення оспорюваного договору) передбачено, що виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов'язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради. Виконавчий орган акціонерного товариства підзвітний загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом. Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) або одноосібним (директор, генеральний директор).

6.2.11. Відповідно до частин першої та третьої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

6.2.12. Частинами першою та третьою статті 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно з частинами другою та третьою статті 244 ЦК України представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Статтею 246 ЦК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

6.2.13. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до пункту 1 довіреності від 28.09.2015 №3997-К-Н-Н, виданої банком в особі Голови Правління Дубілета Олександра Валерійовича, Першого Заступника Голови Правління Банку - керівника корпоративного VIP-бізнесу, бізнесу великих і VIP-клієнтів і ОКЦ ГО ПАТ КБ "Приватбанк" Яценка Володимира Анатолійовича уповноважено на здійснення від імені банку таких дій: укладати кредитні договори, договори на придбання майна, майнових прав та інші договори (угоди), пов'язані із розміщенням коштів, за якими Банк приймає зобов'язання (за виключенням угод з векселями), а також угоди про забезпечення Банком зобов'язань клієнтів. При цьому сума угоди з кожним клієнтом не повинна перевищувати 750 000,00 доларів США або еквівалент вищеназваної суми у будь-якій валюті по курсу Національного банку України на дату укладання угоди. Якщо зобов'язання клієнта перед банком за укладеною угодою забезпечується фінансовим покриттям на сто відсотків (тобто на рахунках, відкритих у банку, розміщені кошти, які забезпечують виконання зобов'язання клієнта по таких угодах), то угода може бути укладена на суму, що не перевищує 1 500 000,00 доларів США або еквівалента вищеназваної суми у будь-якій валюті по курсу Національного банку України на дату укладення угоди. За наявністю відповідного рішення Голови Правління, Правління, Кредитного Комітету або Спостережної Ради банку правочин може бути вчинений на суму, вказану в рішенні.

Повноваження Першого Заступника Голови Правління Банку визначені також статутом Банку, державну реєстрацію змін до установчих документів, якого проведено 23.07.2015, тобто статутом у редакції на день укладення оспорюваного договору.

За змістом підпункту 9.4.6.2 статуту банку у відповідній редакції Перші Заступники Голови Правління в межах суми, що еквівалентна 400 000,00 доларів США, вчиняють правочини (укладають договори, угоди, підписують контракти, у тому числі і зовнішньоекономічні) з розпорядження рухомим та нерухомим майном Банку, грошовими коштами, за умови, якщо ця сума складає менше ніж 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності та не перевищує граничну суму, встановлену підпунктом 25 пункту 9.3.3 цього статуту. Ліміт повноважень може бути змінений окремим рішенням Голови Правління, Наглядової Ради або загальних зборів, з урахуванням вказаних обмежень.

Підпунктом 9.3.3 статуту банку у відповідній редакції визначена компетенція Наглядової ради банку. Зокрема, відповідно до абзацу 25 підпункту 9.3.3 статуту до компетенції Наглядової Ради належить встановлення обмеження у вигляді граничних сум (лімітів) для Правління банку на прийняття рішень по розпорядженню рухомим та нерухомим майном, грошовими коштами банку, а також для Голови Правління банку на укладення угод та вчинення правочинів по розпорядженню рухомим та нерухомим майном, грошовими коштами банку.

6.2.14. 05.08.2016 відбулось засідання Наглядової Ради банку, на якому у відповідності з порядком денним вирішувалось питання про встановлення обмеження у вигляді граничних сум (лімітів) для Голови Правління, Генерального Заступника Голови Правління та Перших Заступників Голови Правління на укладання угод та вчинення правочинів по розпорядженню рухомим та нерухомим майном банку, а також на укладання будь-яких угод (правочинів) з Національним банком України.

За результатами розгляду питання, включеного до порядку денного засідання Наглядової Ради Банку, Наглядова Рада вирішила: на підставі абзацу 25 підпункту 9.3.3 пункту 9.3 розділу 9 статуту банку встановити на період з 05.08.2016 по 31.12.2019 (включно) обмеження у вигляді граничної суми (ліміту) однієї угоди (правочину) в розмірі, що не перевищує 10 (десяти) відсотків вартості активів банку за даними останньої річної фінансової звітності, для Голови Правління, Генерального Заступника Голови Правління (діє без довіреності) та Перших Заступників Голови Правління (діють без довіреності) на укладання та вчинення правочинів по розпорядженню рухомим та нерухомим майном банку, а також на укладання будь-яких угод (правочинів) з Національним банком України (договорів застави, договорів іпотеки, додаткових договорів до договорів застави, додаткових договорів до договорів іпотеки, договорів про перехід до банку прав та обов'язків заставодавця або іпотекодавця у зв'язку з переходом права власності на предмет застави або предмет іпотеки, кредитних договорів, додаткових угод до кредитних договорів тощо) без попереднього рішення Правління банку незалежно від кількості таких угод (правочинів), але завжди з урахуванням вказаної вище граничної суми (ліміту) однієї угоди (правочину).

Результати засідання Наглядової Ради Банку оформлені протоколом від 05.08.2016 №43.

6.2.15. Судами встановлено, що відповідно до наданої Окремої фінансової звітності за Міжнародними стандартами фінансової звітності та звіту незалежного аудитора станом на 31.12.2015, за якими розмір активів Банку станом на 31.12.2015 складав 258 611 000 000,00 грн. (вказана інформація розміщена на офіційному сайті Банку), 10% від розміру активів Банку станом на 31.12.2015 складає 25 861 100 000,00 грн., що є еквівалентом 988 149 957 доларів США за курсом Національного банку України станом на дату укладення спірного Договору. 

6.2.16. Отже, Верховний Суд погоджується з висновком обох судових інстанцій про те, що протоколом №43 було розширено повноваження Перших Заступників Голови Правління банку та уповноважено їх на укладання та вчинення правочинів по розпорядженню рухомим та нерухомим майном банку з обмеженням у вигляді граничної суми (ліміту) однієї угоди (правочину) в розмірі, що не перевищує 10 (десяти) відсотків вартості активів банку за даними останньої річної фінансової звітності, тобто до 25    861    000    000,00 грн.

З огляду на викладене, укладення договору по внесення змін від 13.12.2016 входило до повноважень Першого Заступника Голови Правління Банку - Яценка Володимира Анатолійовича, оскільки предметом цієї угоди є сума, яка не перевищує встановлене обмеження у 25 861 100 000,00 грн.

6.2.17. Відтак суди дійшли правильного висновку про наявність повноважень у Першого Заступника Голови Правління банку - Яценка Володимира Анатолійовича на укладення правочину про внесення змін до кредитного договору на підставі довіреності від 28.09.2015 №3997-К-Н-Н, а також згідно з Статутом банку в редакції, чинній на момент укладення договору про внесення змін до кредитного договору, з урахуванням збільшення ліміту повноважень рішенням Наглядової Ради ПАТ КБ "Приватбанк", оформленого протоколом №43 від 05.08.2016.

Зазначені обставини спростовують доводи позивача про наявність правових підстав для визнання договору по внесення змін від 13.12.2016 недійсним.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1. Верховний Суд вважає висновок господарських судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог обґрунтованим. При цьому доводи позивача висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, а фактично зводяться до переоцінки обставин справи, що не є компетенцією Верховного Суду, враховуючи вимоги ст. 300 ГПК України.

7.2. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

7.3. Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень, що оскаржуються,- без змін. 

8. Судові витрати

8.1. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення.
2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2017 у справі №904/9009/17 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       І. Ткач

Судді                                                                                                    О. Баранець 

                                                                                                    І. Булгакова 

                                                                                                    Т. Дроботова

                                                                                                    Л. Катеринчук

                                                                                                    Б. Львов 

                                                                                                    К. Пільков

                                                                                                    В. Селіваненко

                                                                                                    Н. Ткаченко