ПОСТАНОВА
Іменем України

09 жовтня 2018 року 
Київ
справа №442/3011/16-а
адміністративне провадження №К/9901/44585/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Львівської митниці ДФС
на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2016 (головуючий суддя - Гарасимків Л.І.)
та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2017 (головуючий суддя - Глушко І.В., судді - Судова-Хомюк Н.М., Макарик В.Я.) 
у справі № 442/3011/16-а
за позовом ОСОБА_2
до Львівської митниці ДФС
про скасування постанови у справі про порушення митних правил,  

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Львівської митниці ДФС (далі - Митниця), в якому просила змінити постанову у справі про порушення митних правил № 1034/20909/16 від 08.04.2016 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 470 Митного кодексу України (далі - МК України) у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн., обмежившись усним зауваженням. 

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що з незалежних від неї обставин не мала змоги вивезти автомобіль до Польщі, враховуючи його несправний стан, тому вважає, що є звільненою від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України.

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області постановою від 11.11.2016 адміністративний позов задовольнив частково:
- скасував постанову в справі про порушення митних правил № 1034/20909/16 від 08.04.2016 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 470 МК України в частині накладення адміністративного стягнення.
В решті позовних вимог відмовив.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги позивача не підтверджені належними доказами, а оскаржувана постанова прийнята правомірно. Разом з тим, при винесенні даної постанови посадова особа Митниці, уповноважена вирішувати справу, не врахувала характер та обставини вчиненого правопорушення, що суттєво знижує ступінь вини позивача і є малозначним. За таких обставин, суд дійшов висновку про скасування постанови в частині накладення стягнення, звільнивши позивача від адміністративної відповідальності та обмежившись усним зауваженням.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.06.2017 рішення суду першої інстанції скасував, адміністративний позов задовольнив частково:
- скасував постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС - Шокала В.С. від 08.04.2016 в справі про порушення митних правил № 1034/20909/16.
В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

При прийнятті рішення суд апеляційної інстанції виходив з того, що в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_2 не мала можливості своєчасно доставити транспортний засіб до митного органу у зв'язку з його перебуванням на ремонті з 19.01.2016 по 18.03.2016, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Митниця звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю. 
При цьому в обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначив, що сам по собі факт перебування автомобіля на ремонті не підтверджує факту аварії чи обставин непереборної сили та в контексті статті 192 МК України не перериває встановлений частиною першою статті 95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту. Митне законодавство чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил, якими є, зокрема, аварія, дія обставин непереборної сили, що обов'язково мають підтверджуватися відповідними документами, які позивачем надані не були (сертифікат торгово-промислової палати). Крім того відповідно до вимог частини першої статті 192 МК України позивач не повідомив найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження транспортного засобу, у зв'язку з чим оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил прийнята правомірно.

Позивач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій.

22.03.2018 справу в порядку, передбаченому пунктом 4 частини першої Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (в редакції, що діє з 15.12.2017) передано до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмого провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 2 частини першої статті 345 КАС України у зв'язку з неприбуттям сторін у судове засідання, повідомлених належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 159 КАС України (в редакції, чинній на момент ухвалення судових рішень), що кореспондується зі статтею 242 КАС України (в редакції з 15.12.2017), судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають, враховуючи наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08.04.2016 заступником начальника Львівської митниці ДФС Шокало В.С. прийнято постанову у справі про порушення митних правил №1034/20909/16, згідно з якою позивача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Із вказаної постанови вбачається, що 19.03.2016  о 12 год. 15 хв. в зону митного контролю митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС смугою руху митного контролю «зелений коридор» із України до Польщі в'їхав автомобіль марки «MERCEDES-BENZ C220TCDI», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 (країна постійної реєстрації - Республіка Польща) під керуванням громадянина України ОСОБА_2 Згідно з інформацією баз даних ЄАІС митним органом встановлено, що ОСОБА_2 09.01.2016 о 19 год. 24 хв. ввезла на митну територію України через митний пост «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» зазначений транспортний засіб в митному режимі «транзит». Крім того встановлено, що станом на 19.03.2016 автомобіль під керуванням ОСОБА_2 не вивозився та в інший митний режим не був заявлений. Із наданих у телефонному режимі ОСОБА_2 усних пояснень від 19.03.2016 вказаний транспортний засіб вчасно не вивезено у зв'язку з перебуванням такого у період з 19.01.2016 по 18.03.2016 на станції технічного обслуговування через несправність.

За таких обставин, відповідач дійшов висновку про перевищення позивачем встановленого статтею 95 МК України строку доставки автомобіля, який перебуває під митним контролем, до митного органу більше ніж на десять діб, що є підставою для притягнення останньої до відповідальності згідно з частиною третьою статті 470 МК України.

Відповідно до частини третьої статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 частини першої статті 95 МК України визначено, що для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). 

При цьому, згідно з частиною другою цієї статті, до цього строку не включаються: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до частини першої статті 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Пунктом 2 розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 (далі - Порядок № 657), факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

За змістом частини першої статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Аналіз змісту вищенаведених норм законодавства свідчить про те, що перевізник звільняється від відповідальності за статтею 470 МК України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

Судом апеляційної інстанції встановлено факт дії обставин непереборної сили в розумінні статті 192 МК України, що перешкоджали позивачу своєчасно доставити автомобіль до митного органу та полягали в несправному стані транспортного засобу через поломку та перебуванні на ремонті в період з 19.01.2016 по 18.03.2016, на підтвердження чого позивачем надано довідку МПП «Газтехсервіс-Авто» від 19.03.2016 № 12 та акт виконаних робіт від 18.03.2016 № 241.

Між тим, суд апеляційної інстанції не врахував вимог частини другої статті 192 МК України, відповідно до якої про наявність дії обставин непереборної сили позивач зобов'язана була своєчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) повідомити найближчий митний орган, чого не зробила.

За таких обставин, визначені частиною першою статті 460 МК України підстави для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України, відсутні, а відтак і підстави для задоволення позову з огляду на правомірність прийняття митним органом оскаржуваної постанови.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з частинами першою, третьою статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. 

Керуючись статтями 242, 345, 349, 351, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2016 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2017 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                                   І.Я. Олендер

                                                                                                                        Р.Ф. Ханова