Постанова
Іменем України
 
10 вересня 2018 року
м. Київ
 
справа № 414/2415/13-ц
провадження № 61-31246св18
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А.С., Усика Г.І., 
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_4,
заінтересовані особи: Кремінське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Луганської області, 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 29 березня 2017 року у складі головуючого-судді Харченко Г. А. та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 10 травня 2017 року у складі колегії суддів: Стахової Н. В., Кострицького В. В., Орлова І. В.,
ВСТАНОВИВ:
У лютому2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
Заява мотивована тим, що рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 26 листопада 2013 року було стягнуто з Кремінського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Луганської області на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 01 листопада 2011 року по 30 вересня 2013 року в сумі 24 912,51 грн. 
Заявник зазначає, що в цей час він не працює, його стан здоров'я погіршився  та потребує тривалого лікування та обстежень. 
Ураховуючи викладене ОСОБА_4 просив встановити порядок виконання вищезазначеного рішення шляхом зміни черговості по стягненню заборгованості по заробітній платі з Кремінського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Луганської області, відповідно до зведеного виконавчого провадження № 4-1, та визнати його першим у переліку стягувачів.
Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 29 березня 2017 року заяву ОСОБА_4 залишено без задоволення. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вимоги ОСОБА_4 про встановлення способу та порядку виконання судового рішення із зазначених ним підстав не ґрунтуються на законі, оскільки зміна списку черговості стягувачів у зведеному виконавчому провадженні не є підставою для встановлення способу і порядку виконання судового рішення на підставі статті 373 ЦПК України.
Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 10 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 29 березня 2017 року залишено без змін.
Ухвала  апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції повно і всебічно встановлено обставини справи й визначено правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правильно застосовано правові норми та ухвалено законне й справедливе рішення.
 
У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій.  
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій при розгляді вказаної заяви не з'ясували причини тривалого невиконання рішення суду про стягнення заробітної плати державною виконавчою службою Кремінського районного управління юстиції в Луганській області, а також не врахували, що заявник  часто хворіє та потребує тривалого лікування та обстежень.
 
Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
 
Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
30 травня 2018 року справу № 414/2415/13-ц за заявою ОСОБА_4 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення передано до Верховного Суду.
 
Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзивів (заперечень) на касаційну скаргу не надходило. 
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду  дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки вони ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Судами встановлено, що рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 26 листопада 2013 року позов ОСОБА_4 до Кремінського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Луганської області задоволено. Стягнуто з Кремінського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Луганської області на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати за період з 01 листопада 2011 року по 30 вересня 2013 року у сумі 24 912,51 грн.
Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кремінського районного управління юстиції від 31 грудня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/414/820/2013, виданого Кремінським районним судом Луганської області 09 грудня 2013 року на виконання вищезазначеного рішення. 
Відповідно до статті 373 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім»ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.
З наведеної норми вбачається, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.
Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих заявником, дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заяви, оскільки, встановивши, що вимоги ОСОБА_4 про встановлення способу та порядку виконання судового рішення із зазначених заявником підстав не ґрунтуються на законі, так як зміна черговості стягувачів у зведеному виконавчому провадженні не є, відповідно до положень статті 373 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи,  підставою для зміни і встановлення способу і порядку виконання судового рішення.  
 
Доводи касаційної скарги про нез'ясувння судами причини тривалого невиконання рішення суду про стягнення заробітної плати державною виконавчою службою Кременського районного управління юстиції в Луганській області є безпідставними, оскільки вказані обставини не стали підставою для відмови в задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.  
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо відсутні підстави для їх скасування.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій -  без змін. 
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 29 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 10 травня 2017 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: | В. О. Кузнєцов
| А.С. Олійник
| Г.І. Усик