Постанова
Іменем України
 
17 вересня 2018 року
м. Київ
 
справа № 335/9174/16-ц
провадження № 61-10172св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Ступак О. В. (суддя-доповідач),  Погрібного С. О., Усика Г. І., 
 
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5,
відповідачі: Запорізька єврейська гімназія «ОРТ-Алєф» Запорізької міської ради, ОСОБА_6,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Бєлки В. Ю., Онищенко Е. А., Трофимової Д. А., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2016 року ОСОБА_4, діючи в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до Запорізької єврейської гімназії «ОРТ-Алєф» Запорізької міської ради, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди.
 
В обґрунтування позову зазначено, що навчаючись у Запорізькій єврейській гімназії «ОРТ-Алєф» Запорізької міської ради, 19 квітня 2016 року,  під час шкільної перерви ОСОБА_5 разом із однокласниками та класним керівником ОСОБА_7 вийшли на прогулянку на шкільне подвір'я. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 пішли до турніків, в той час коли ОСОБА_5 висів на турніку до них підбіг ОСОБА_9 і почав його розгойдувати, внаслідок чого ОСОБА_5 не втримався й впав на землю спиною. Внаслідок падіння на спину у ОСОБА_5 виявлено компресійний перелом 4-го грудного хребця, який згідно із висновком спеціаліста комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької міської ради від 07 липня 2016 року кваліфікований як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості небезпечне для життя, яке спричинило тривалі розлади здоров'я. На лікування ОСОБА_5 витрачено коштів у сумі 7 308,89 грн. Крім того, у зв'язку з ушкодженням здоров'я, постійним перебуванням на лікуванні, порушенням стосунків із оточуючими людьми, а також можливістю продовжувати активне життя, ОСОБА_5 постійно відчуває фізичні та моральні страждання .
 
Враховуючи наведене, позивач, із урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просив стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 7 307,89 грн, а також у солідарному порядку відшкодувати суму завданої моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.
 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 вересня       2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з Запорізької Єврейської гімназії «ОРТ-Алєф» Запорізької міської ради на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6 982,89 грн, у рахунок відшкодування моральної шкоди - 10 000,00 грн, а всього стягнуто 16 982,89 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що під час лікування ОСОБА_5 витрачено на придбання ліків та лікарських засобів на суму 6 982,89 грн, при цьому відраховано 300,00 грн на придбання препарату «грануфлекс, колоїдна пов'язка на рану», оскільки докази щодо медичних рекомендацій лікаря про необхідність застосування цього препарату в матеріалах справи відсутні. Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн, суд виходив із засад виваженості, розумності, справедливості, ступеня вини Запорізької єврейської гімназії «ОРТ-Алєф» Запорізької міської ради у її спричиненні, а також характеру і тривалості страждань ОСОБА_5
 
Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення розміру моральної шкоди, визначено її розмір 5000,00 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.
 
Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру моральної шкоди, апеляційний суд виходив із врахування розміру матеріальної шкоди та обставин, за яких ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. Рішення суду першої інстанції в частині стягнення матеріальної  шкоди до апеляційного суду не оскаржувалося.
 
У січні 2018 року ОСОБА_4, діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 подав до Верховного Суду касаційну скаргу напостанову Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення в частині визначення розміру моральної шкоди в сумі 5000,00 грн та залишити без змін рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. 
 
У касаційній скарзі заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції не обґрунтував розміру суми моральної шкоди та не зазначив у рішенні мотивів, які б давали законні підстави для зниження її розміру.
 
Рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення матеріальної шкоди в касаційному  порядку не оскаржується, а тому не переглядається Верховним Судом.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі відзиву на неї.
 
У березні 2018 року представник Запорізької єврейської гімназії «ОРТ-Алєф» Запорізької міської ради подав відзив на касаційну скаргу.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Судом установлено, що  малолітній ОСОБА_5 є учнем Запорізької єврейської гімназії «ОРТ- Алєф» Запорізької міської ради, у період навчального 2015-2016  року навчався у 5-А класі цієї гімназії.
19 квітня 2016 року малолітній ОСОБА_5 перебував на заняттях у школі, на перерві після третього уроку він разом із однокласниками та класним керівником ОСОБА_7 вийшов на прогулянку на шкільне подвір'я, де разом із  ОСОБА_8 пішов до турніків і почав підтягуватися. В цей час до них підійшов ОСОБА_9 і почав розгойдувати ОСОБА_5, в результаті чого останній  не втримався і впав на землю на спину. 
За вказаним нещасним випадком 22 квітня 2016 року складений акт про нещасний випадок № 10 (форма Н-Н), затверджений директором Запорізької єврейської гімназії «ОРТ-Алєф».
24 травня 2016 року на адресу ОСОБА_4  надійшов лист Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради від 24 травня 2016 року                  № Ко-86, у якому надано відповідь на скаргу та звернення, та в пункті 2 зазначено, що директором навчального закладу ОСОБА_10 допущено порушення вимог «Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах», затвердженого наказом Міністерства освіти та науки від 07 жовтня 2013 року № 1365, а саме: пункт                2 розділу II - керівник навчального закладу повинен направити запит до    лікувально - профілактичного закладу для отримання медичного висновку про характер і тяжкість ушкодження потерпілого та пункт 10 розділу II - керівник навчального закладу після затвердження акту Н-Н, не надіслав його примірника батькам потерпілого учня. У листі також зазначені інші порушення з боку фахівців гімназії.
У зв'язку з встановленими порушеннями нормативної бази щодо порядку розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах, та виявленими недоліками управлінської діяльності щодо профілактики правопорушень управлінням освіти і науки департаменту освіти і науки, молоді та спорту Запорізької міської ради порушено клопотання щодо оголошення дисциплінарного стягнення - догани директору Запорізької єврейської гімназії «ОРТ-Алєф» ОСОБА_10
27 квітня 2016 року за фактом нещасного випадку ОСОБА_4 звернувся до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП України у Запорізькій області, зазначене звернення зареєстровано в журналі єдиного обліку Вознесенівського ВП Дніпровського відділу ГУНП України у Запорізької області від 29 квітня 2016 року № 8084 та від 06 травня 2016 року № 8717, при цьому перевірка завершена у зв'язку з відсутністю порушення вимог чинного законодавства і звернення не зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.       
Під час перевірки встановлено, що 19 квітня 2016 року трапився нещасний випадок із учнем 5-А класу ОСОБА_5, а саме падіння з турніка у результаті необережності іншим учнем - ОСОБА_9.
Внаслідок падіння на спину у ОСОБА_5 виявлено компресійний перелом четвертого грудного хребця, висновком спеціаліста Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради  від 07 липня 2016 року № 133/з, встановлено, що зазначені тілесні ушкодження кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості небезпечне для життя, яке спричинило за собою тривалі розлади здоров'я, більше 21 дня.
За час лікування ОСОБА_5  витрачено на придбання ліків та лікарських засобів суму у розмірі 6 982,89 грн.
Згідно із вимогами статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Стаття 1178 ЦК України передбачає підстави відшкодування шкоди, завданої малолітньою особою. При цьому частиною другою цієї статті встановлено, що якщо малолітня особа завдала шкоди під час перебування під наглядом навчального закладу, закладу охорони здоров'я чи іншого закладу, що зобов'язаний здійснювати нагляд за нею, ці заклади зобов'язані відшкодувати шкоду, якщо вони не доведуть, що шкоди завдано не з їхньої вини. 
При цьому звертаючись до суду із касаційною скаргою заявник не погоджується лише  із сумою відшкодування моральної шкоди.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
 
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Тобто Верховний Суд не має права встановлювати обставини справи і оцінювати докази.
З огляду на викладенеапеляційний суд, із урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, належним чином оцінивши подані сторонами докази та визнаючи розмір моральної шкоди у сумі 5 000,00 грн правильно виходив із розміру завданої позивачу матеріальної шкоди та обставин, за яких ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.
Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не обґрунтував розміру суми моральної шкоди та не зазначив у рішенні мотивів, які б давали законні підстави для зниження її розміру, не заслуговують на увагу, оскільки по своїй суті зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
 
Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 залишити без задоволення.
 
Постанову Апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: | О. В. Ступак
| С. О. Погрібний     Г. І. Усик