Постанова                                                              Іменем  України                                    
10 жовтня 2018 року
м. Київ
 
справа № 357/5725/16-ц
провадження № 61-13823св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_2,
відповідач - публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»,
третя особа - ОСОБА_3,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Київської області від 15 листопада 2016 року у складі колегії суддів: 
Кашперської Т. Ц., Фінагєєва В. О., Яворського М. А.,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування.
Позовна заява мотивована тим, що 07 грудня 2015 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем ГАЗ 330202 реєстраціний номер НОМЕР_6 в м. Біла Церква по бульвару 50-річчя Перемоги, допустив зіткнення з належним йому автомобілем Volkswagen Caddy реєстраційний номер НОМЕР_5, який був припаркований попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 18 грудня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 забезпечена полісом обов'язкового страхування № АЕ/5019123, де страховиком є ПАТ НАСК «Оранта». Як повідомив його страховик, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Volkswagen Caddy, становить 1 276 грн 69 коп., із чим він не погодився та звернувся до судового експерта з заявою про проведення експертного автотоварознавчого дослідження. 23 лютого 2016 року складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження, згідно якого вартість матеріального збитку є більшою і складає 10 127 грн 28 коп. 01 березня 2016 року він звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про перерахунок суми та виплату страхового відшкодування, на що остання йому відмовила, не вбачаючи підстав для такої виплати.
З урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_2 просив стягнути із ПАТ НАСК «Оранта» на свою користь 13 620 грн страхового відшкодування та 750 грн у рахунок відшкодування витрат на експертне автотоварознавче дослідження.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 03 серпня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з 
ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 13 620 грн та 750 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 07 грудня 2015 року мав місце страховий випадок з вини особи, застрахованої за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 5019123 ОСОБА_3 за участі забезпеченого транспортного засобу автомобіля ГАЗ330202 реєстраційний номер НОМЕР_7, за яким ПАТ НАСК «Оранта» має відшкодувати позивачу ОСОБА_2 шкоду, заподіяну його майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) в межах ліміту відповідальності в розмірі 13 620 грн та виплатити страхове відшкодування.
Рішенням Апеляційного суду Київської області від 15 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «НАСК «Оранта» задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. Відмовлено 
ОСОБА_2 у задоволенні його позовних вимог. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що страхова компанія у передбачений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. ОСОБА_2 не набув правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру шкоди. Позивач не довів, що розмір матеріального збитку більший, ніж страхове відшкодування, сплачене ПАТ «НАСК «Оранта». Крім того, позивач не порушував клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи для визначення вартості завданого матеріального збитку у зв'язку із ДТП .
У грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, він просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що розмір реальних збитків у результаті ДТП документально підтверджено та не перевищує ліміту відповідальності у розмірі 50 тис. грн за шкоду заподіяну майну. Страховик здійснив оцінку шкоди поверхнево, не деталізовано, а тому ОСОБА_2 замовив незалежну оцінку матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу. 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
20 березня 2018 року справа передана до Верховного Суду.
Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судами встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля Volkswagen Caddy реєстрацінийномер НОМЕР_5 (а.с. 13).
Згідно довідки державної автомобільної інспекції, виданої ОСОБА_2, 07 грудня 2015 року в м. Біла Церква по б-ру 50-річчя Перемоги в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Volkswagen Caddy реєстраційний номер НОМЕР_5 отримав механічні пошкодження у вигляді деформації: деформована передня декоративна накладка радіатора, пошкоджено передній бампер (а.с. 8). 
Відповідно до довідки № 81872220 від 14 грудня 2015 року про дорожньо-транспортну пригоду, автомобіль Volkswagen Caddy реєстраційний номер 
НОМЕР_5 отримав механічні пошкодження передньої центральної частини (а.с. 9).
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 29 грудня 2015 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення керування транспортним засобом строком на 6 місяців та встановлено, що 07 грудня 2015 року 
ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки ГАЗ 330202 реєстраційний номер НОМЕР_8 в м. Біла Церква по б-ру 50 років Перемоги, проявив неуважність під час руху заднім ходом, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, що призвело до зіткнення з автомобілем Volkswagen Caddy реєстраційний номер НОМЕР_5, який був припаркований попереду. У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків (а.с. 16).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як власника наземного транспортного засобу забезпечена полісом обов'язкового страхування № АЕ/5019123 ПАТ «НАСК «Оранта» із лімітом відповідальності 50 тис. грн за шкоду, заподіяну майну (а.с. 45).
11 грудня 2015 року в присутності страхувальника ОСОБА_3 та власника автомобіля ОСОБА_2 експертом ОСОБА_7 проведено огляд транспортного засобу, про що складено акт. У переліку пошкоджень зазначено, що ремонту підлягає деформований передній бампер та решітка радіатора, заміні підлягають передні фари (а.с. 71).
28 січня 2016 року товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант-Асістанс» складено автотоварознавче дослідження № АІ5025СТ-3 за заявою ОСОБА_2, зазначено, що огляд пошкодженого колісного транспортного засобу проводив аварійний комісар ОСОБА_7 в присутності власника ОСОБА_2 за адресою м. Біла Церква, б-р. 
50-річчя Перемоги, 169; вартість матеріального збитку складає 1 276 грн 
69 коп. Страхове відшкодування в розмірі 1 276 грн 69 коп. було виплачено ОСОБА_2 (а.с. 66 - 68, 74 - 75).
Згідно із висновку № 31 експертного товарознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу від 23 лютого 2016 року, виконаного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 на підставі договору від 08 лютого 2016 року із ОСОБА_2, вартість матеріального збитку складає 
10 127 грн 28 коп. (а.с. 31).
Листом від 07 квітня 2016 року № 09-09-12/4077 НАСК «Оранта» повідомила ОСОБА_2 на його звернення щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Volkswagen Caddy реєстраційний номер
НОМЕР_5, що розрахунок страхового відшкодування за цим страховим випадком було здійснено відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведеного огляду 11 грудня 2015 року пошкодженого транспортного засобу, а також положення ОСОБА_6 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України. Звернуто увагу, що підстави для виплати страхового відшкодування на підставі висновку № 31 від 23 лютого 2016 року про оцінку транспортного засобу немає, так як страховиком було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу у передбачений термін та відповідно до статті 34 ЗаконуУкраїни «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Повідомлено, що у разі надання оригіналів актів виконаних робіт зі станції технічного обслуговування та документів, що підтверджують дійсні витрати на відновлювальний ремонт (квитанції, чеки) страховиком буде проведено аналіз та можливий перерахунок розміру вартості ремонтно-відновлювальних робіт на підставі вартості однієї нормо-години ремонтних робіт цього підприємства, згідно наданих актів виконаних робіт (а.с. 22).
Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
У пункті 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до положень статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
 
Положенням пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Згідно із пунктом 34.3 статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.
Ураховуючи викладене, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки розмір завданої позивачу шкоди був оцінений страховиком та позивачу виплачене страхове відшкодування на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач не скористався своїм правом та не заявив клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи для перевірки розміру виплаченого відшкодування, не спростував визначеного страховиком зазначеного розміру, а отже не довів, що розмір страхового відшкодування страховою компанією визначений неправильно.
Встановлено, що оскаржені судові рішення прийняті з додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Відповідно до частини першої 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Апеляційного суду Київської області від 15 листопада 2016 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                   Д. Д. Луспеник
Судді:                                                                                                О. В. Білоконь
Є.В. Синельников
С.Ф. Хопта
Ю.В. Черняк