ПОСТАНОВА
Іменем України

20 вересня 2018 року 
Київ
справа №805/4706/15-а
адміністративне провадження №К/9901/12706/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого  - Стрелець Т. Г.,
суддів - Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л. 
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №805/4706/15-а
за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області про визнання незаконним дії, зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову та ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року (постановлені у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П.) та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року (постановлені у складі колегії суддів: головуючого судді - Жаботинської С.В., суддів: Васильєвої І.А., Казначеєва Е.Г.)  
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в подальшому уточненим, в якому просив визнати незаконним нарахування та сплату суддівської винагороди Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області згідно з Законом України «Про Конституційний Суд України» від 16 жовтня 1996 №422/96-ВР, виходячи зі стажу роботи менш ніж 25 років та сплату 50% заробітку працюючого судді; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області провести перерахунок щомісячної доплати за вислугу років, виходячи зі стажу роботи судді у відставці - 25 років 6 місяців на підставі Закону України «Про Конституційний Суд України» від 16 жовтня 1996 №422/96-ВР, виходячи з 60% заробітку працюючого судді з 1 січня              2012 року по 1 вересня 2015 року по періодам збільшення мінімальної заробітної плати; стягнути борг за період з 1 січня 2012 року по 1 листопада 2015 року в розмірі 46 191,73 грн. 
2.          Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до Закону України «Про Конституційний Суд України» оплата суддівської винагороди за вислугу років здійснюється з урахуванням стажу роботи судді у відставці за періоди від 5 до 35 років стажу та встановлення оплати суддівської винагороди у відсотковому відношенні. Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області визначило позивачу стаж роботи на посаді судді менш ніж 25 років і виплату суддівської винагороди у розмірі 50% заробітної плати працюючого судді. Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області здійснювало оплату, виходячи з розрахунків, зазначених у довідках Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області. Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 12 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 1 лютого 2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2014 року, встановлено, що стаж роботи позивача на посаді судді складає 25 років 6 місяців. Відповідно до Закону України «Про Конституційний Суд України» доплата за вислугу років при зазначеному стажі роботи складає 60% оплати окладу працюючого судді. Таким чином, відповідно до розрахунку позивача, недоплачена йому сума довічного утримання судді у відставці за період з 1 січня 2012 року по 1 листопада 2015 року склала 46 191,73 грн. 
Короткий зміст рішень суду І інстанції
3.          17 грудня 2015 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив:
Залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити певні дії в частині:
визнання незаконним нарахування та сплату суддівської винагороди Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області згідно з Законом України «Про Конституційний Суд України» від 16 жовтня 1996 № 422/96-ВР, виходячи зі стажу роботи менш ніж 25 років та сплату 50% заробітку працюючого судді;
зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області провести перерахунок щомісячної доплати за вислугу років, виходячи зі стажу роботи судді у відставці - 25 років 6 місяців на підставі Закону України «Про Конституційний Суд України» від 16 жовтня 1996 №422/96-ВР 60% заробітку працюючого судді з 1 січня 2012 року по 17 березня 2015 року (включно) по періодам збільшення мінімальної заробітної платні;
стягнення боргу за період з 1 січня 2012 року по 17 березня 2015 року (включно).
Залишаючи частково позовні вимоги без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався ще у 2012-2013 роках, а з вказаним позовом звернувся до суду у жовтні 2015 року.
4.          17 грудня 2015 року Донецький окружний адміністративний суд вирішив:
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється за заявою особи, якій таке утримання призначено у разі виникнення у неї такого права. Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області з заявою та усіма необхідними документами про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням 60 відсотків надбавки за вислугу років.
Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції
5.          18 травня 2016 року Донецький апеляційний адміністративний суд вирішив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року залишити без змін.
6.          18 травня 2016 року Донецький апеляційний адміністративний суд вирішив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року залишити без змін.
Апеляційний суд мотивував свої рішення тим, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
7.          22 червня 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 
У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року. Прийняти нове судове рішення, яким розглянути його позовні вимоги за період з 1 січня 2012  року по 1 лютого 2015 року.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову та ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року.
8.          31 січня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
9.          Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (позивача у справі):
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню.
ОСОБА_1 вважає, що оскільки він має стаж роботі на посаді судді 25 років і 6 місяців, це дає йому право на надбавку за вислугу років в розмірі 60% від заробітку працюючого судді. Однак управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області проводило йому виплату вказаної надбавки, виходячи з 50% від заробітку працюючого судді. До 17 грудня 2015 року із відповідною заявою до управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області позивач не звертався.
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 
10.           Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 має статус судді у відставці. На час виходу у відставку працював суддею Володарського районного суду Донецької області, має 25 років 6 місяців стажу, який дає право на призначення довічного грошового утримання судді у відставці. 
11.          З січня 2007 року виплата позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється Управлінням Пенсійного фонду України у Першотравневому районі Донецької області.  
12.          ОСОБА_1 у березні 2012 року звертався до Управлінням Пенсійного фонду України у Першотравневому районі Донецької області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючого судді, надавши довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 3 березня 2012 року №08-23/466, але отримав письмову відмову від 29 березня 2012 року. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач у травні 2012 року звернувся до суду з відповідним позовом. 
13.          За результатами розгляду вищевказаного позову, постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 12 грудня 2012 року (справа №2а/0539/30/2012), залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 1 лютого 2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2014 року, позовні вимоги  задоволено частково. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного Фонду України у Першотравневому районі Донецької області у перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючого судді відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»; зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України у Першотравневому районі Донецької області провести позивачу перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2012 року по 1 січня 2013 року виходячи із розміру заробітної плати, зазначеної у довідках Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, з урахуванням Закону України від 8 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»; зобов'язано відповідача з 1 січня 2012 року і до змін у законодавстві нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно з вимогами ст.ст. 129, 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».
14.          Також, на початку 2014 року позивач звертався до управління Пенсійного Фонду України у Першотравневому районі Донецької області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючого судді та надавав довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 5 грудня 2013 року №08-23/1619, але отримав письмову відмову від 29 квітня 2014 року, не погодившись із якою знову звернувся до суду з відповідним позовом.  
15.          Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 20 травня 2014 року (справа № 241/525/14-а), залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області провести позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання  як судді у відставці відповідно до ст. 129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, з 1 грудня 2013 року по квітень 2014 року включно, з урахуванням проведених виплат та із зобов'язанням відповідача в подальшому щомісячно нараховувати та сплачувати щомісячне довічне грошове утримання, відповідно до вказаного закону.
16.          Вищевказані судові рішення були виконані управлінням Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області, що не заперечується позивачем.
17.          ОСОБА_1 був здійснений перерахунок його довічного грошового утримання у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючого судді на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, виданих у період від 24 травня 2012 року по 5 грудня 2013 року.
18.          У вказаних довідках «Про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці», виданих позивачу, заробітна плата, працюючого на відповідній посаді судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям складається із окладу працюючого судді та надбавки за вислугу років в розмірі 50%, нарахованої позивачу виходячи з його стажу на посаді судді більше 20 років (21 рік 6 місяців).
19.          Між тим, ОСОБА_1 отримав довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області «Про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці» від 04 січня 2016 року з якої вбачається, що станом на 01 вересня 2015 року надбавка за вислугу років позивача становить 60 відсотків.
20.          Не погоджуючись із нарахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 50% заробітної плати працюючого судді за період з 1 січня 2012 року по 1 вересня                   2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
21.           Конституція України.
21.1.          Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
22.          Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)
22.1.          Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
22.2.          Частина перша статті 99. Адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
22.3.          Частина друга статті 99. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
22.4.          Стаття 100. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
23.          Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 08 липня 2010 року №2453-VI  (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
23.1.          Частина друга статті 129. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.
23.2.          Частина п'ята статті 129. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.
24.          Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII
24.1.          Частина перша статті 84. Перерахунок призначеної пенсії провадиться при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.
25.           Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV.
25.1.          Частина четверта статті 45. Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:  у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
26.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
27.           Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.
28.          Залишаючи без розгляду позовні вимоги в частині визнання незаконним нарахування та виплату відповідачами суддівської винагороди позивачу за період з 1 січня 2012 року по 17 березня 2015 року, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк звернення до суду із позовною заявою, встановлений статтею 99 КАС України. Поважних причин пропуску такого строку позивач не зазначив.
29.          Як правильно встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області на ім'я позивача були видані довідки №08-23/1163 від 24 травня 2012 року, №08-23/1164 від 24 травня 2012 року, №08-23/1638 від 14 серпня 2012 року №08-23/1981від 29 жовтня 2012 року, №08-23/2260 від 28 листопада 2012 року, № 08-23/87 від 9 січня 2013 року, №08-23/1619 від 5 грудня 2013 року, в яких міститься інформація про розмір надбавки за вислугу років у розмірі 50%.
30.          Вищезазначені документи досліджувалися судами при розгляді адміністративних справ №2а/0539/30/2012, №241/525/14-а позивачем у яких був ОСОБА_1
31.          Враховуючи наведене колегія суддів Верховного Суду вважає безпідставною вимогу касатора про скасування рішення судів попередніх інстанцій у даній справі в частині залишення без розгляду позовних вимог, оскільки про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався ще у 2012-2013 роках, а з вказаним позовом звернувся до суду у жовтні 2015 року.
32.          Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що чинне у період спірних правовідносин законодавство України не передбачало обов'язку органів Пенсійного фонду щодо самостійного перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці (у разі наявності відповідних підстав) за власною ініціативою, без волевиявлення особи, яка одержує такі виплати.
33.          Таким чином, перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці мав здійснюватися за заявою особи, якій таке утримання призначено у разі виникнення у неї такого права. 
34.          Позивач не звертався із письмовою заявою до відповідача про здійснення йому перерахунку щомісячного грошового утримання судді з врахуванням 60% надбавки на вислугу років за спірний період з 17 березня 2015 року по 1 вересня 2015 року. Відповідно, не отримував і відмову щодо здійснення такого перерахунку.
35.          Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
36.          З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.   
2.          Постанову та ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року у справі №805/4706/15-а - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                           О. В. Білоус
                                                                                          І. Л. Желтобрюх