ПОСТАНОВА
Іменем України

18 жовтня 2018 року 

м. Київ
справа №800/307/16
адміністративне провадження №А/9901/78/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., 
суддів Анцупової Т.О., Гімона М.М., Коваленко Н.В., Стародуба О.П., 
розглянув у письмовому провадженні справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2017 року (колегія судді у складі Загороднього А.Ф., Мойсюка М.І., Пасічник С.С., Рецебуринського Ю.Й., Черпака Ю.К.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення.

І. РУХ СПРАВИ 

1. 01.06.2016 ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернулась до Вищого адміністративного суду України з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №255/ко-16 від 25 травня 2016 року, згідно з яким позивачка не підтвердила можливість здійснення правосуддя у відповідному суді, відсторонена від здійснення правосуддя та направлена до Національної школи суддів України для проходження перепідготовки.
2. Постановою Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017 у задоволенні позову було відмовлено. Суддя Загородній А.Ф. виклав окрему думку.
3. 31.07.2017 представник позивачки подав заяву про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017.
4. Ухвалою Верховного Суду України від 15.09.2017 відкрито провадження, проте заяву цим судом не розглянуто.
5. 12.01.2018 справу передано на розгляд до Верховного Суду.
6. Ухвалою Верховного Суду від 19.06.2018 справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.07.2018. 
7. У судовому засіданні 05.07.2018 Суд заслухав пояснення представників сторін та вирішив продовжити розгляд справи у письмову провадженні.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Указом Президента України «Про призначення суддів» №712/200 від 13.07.2002 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Господарського суду Одеської області.
9. Указом Президента України «Про призначення суддів» №212/2007 від 17.03.2007 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Київського апеляційного господарського суду.
10.          22.03.2016 Вища кваліфікаційна комісія суддів України прийняла рішення №17/зп-16 про проведення протягом квітня-червня 2016 року первинного кваліфікаційного оцінювання суддів апеляційних судів, що зазначені у додатку №1, а також затвердила графік проведення первинного кваліфікаційного оцінювання суддів.
11. Відповідно до цього рішення, позивачку було включено до підгрупи №1 групи №8 суддів, які проходять первинне кваліфікаційне оцінювання.
12. 13.05.2016 ОСОБА_1 складала іспит, а 25.05.2016 - проходила співбесіду.
13.          За результатами первинного кваліфікаційного оцінювання, Вища кваліфікаційна комісія суддів України 25.05.2016 ухвалила рішення № 255/ко-16, яким вирішила: 
− Визнати суддю ОСОБА_1 такою, що не підтвердила можливості здійснювати правосуддя у відповідному суді. 
− Відсторонити суддю ОСОБА_1 від здійснення правосуддя до проходження повторного кваліфікаційного оцінювання. 
− Направити суддю ОСОБА_1 до Національної школи суддів України для проходження перепідготовки. 
− Доручити Національній школі суддів України провести перепідготовку судді ОСОБА_1 до 18 листопада 2016 року з урахуванням спеціалізації, інстанційності суду та результатів первинного кваліфікаційного оцінювання. 
− Національній школі суддів України у триденний строк з дня закінчення перепідготовки судді ОСОБА_1 надати звіт про результати її проходження, зазначенням тем, цілей, завдань перепідготовки та висновку, складеного результатами проходження перепідготовки. 
− Провести повторне кваліфікаційне оцінювання судді ОСОБА_1 відповідно до абзацу 2 пункту 5.10 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді. 
14.          У рішенні зазначено, що згідно з висновком від 25 травня 2016 року суддя ОСОБА_1 визнана такою, що позитивно оцінена та є кваліфікованою за критеріями: особиста компетентність, соціальна компетентність, здатність підвищувати свій фаховий рівень, відповідність судді етичним критеріям. 
Відповідно до пункту 2.6.1 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 21 жовтня 2015 року № 67/зп-15 та погодженого рішенням Ради суддів України від 11 грудня 2015 року № 14 (далі - Порядок), негативна оцінка критерію визначається негативним оцінюванням більшості його показників. Згідно з пунктом 2.6.2 Порядку остаточна оцінка кількісних показників відбувається з урахуванням пояснень судді та доданих документів, які підтверджують відповідну інформацію. 
За результатами проведеної із суддею ОСОБА_1 співбесіди показник критерію «професійна компетентність» за результатами анонімного тестування та виконання практичного завдання остаточно оцінені Комісією: «Знання права» - некваліфікована, «Здатність проводити судове засідання» - некваліфікована. Здатність ухвалювати рішення» - нездатна. З огляду на зазначене, за критерієм «професійна компетентність» професійний рівень судді ОСОБА_1 визначений як некваліфікована. 
За критерієм «Здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації», який також оцінювався за результатами виконаного суддею ОСОБА_1 практичного завдання, з урахуванням пояснень судді, дослідження даних щодо підстав скасування ухвалених суддею протягом 2012-2015 років рішень, а також зміною оцінки показника за результатами проведеної співбесіди, Комісія визначила, що суддя ОСОБА_1 нездатна здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації. 
За результатами дослідження суддівського досьє та з урахуванням пояснень судді ОСОБА_1 Комісія також дійшла висновку про не підтвердження суддею критерію «Відповідність судді антикорупційним критеріям» з направленням згідно з положеннями частини другої статті 19-2 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» встановленої під час кваліфікаційного оцінювання інформації до Національного антикорупційного бюро для додаткової перевірки на предмет її відповідності антикорупційним критеріям. 
Ураховуючи зазначене, Комісія дійшла висновку про те, що за результатами первинного кваліфікаційного оцінювання професійний рівень судді ОСОБА_1 не підтверджує можливості здійснювати правосуддя у відповідному суді. 
15.          ОСОБА_1 вважає спірне рішення ВККС України протиправним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно суперечить нормам чинного законодавства України та порушує права і законні інтереси позивача.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

16.          Позивач вважає, що здійснення первинного кваліфікаційного оцінювання щодо судді, якого обрано на посаду судді безстроково, суперечить нормам Конституції України та міжнародного права, які мають пріоритет над будь-якими законами чи підзаконними актами України, оскільки грубо порушують гарантії судді щодо перебування на посаді. 
17. Крім того, оцінки, виставлені за результатами іспиту, не відповідають вимогам оцінювання, визначеним Порядком та методологією кваліфікаційного оцінювання судді, а також Положенням про порядок складання іспиту та методику його оцінювання під час кваліфікаційного оцінювання судді. 
18. На думку позивача, ВККС України всупереч власним нормативно-правовим актам, не маючи належних даних, отриманих від уповноважених органів, дійшла безпідставного висновку про її невідповідність антикорупційним критеріям. Відповідач не дотримався законодавчо встановлених вимог щодо вмотивованості рішення та за три негативні оцінки з семи критеріїв оцінювання прийшов до помилкового висновку про негативний результат кваліфікаційного оцінювання позивача в цілому.
19. Відповідач проти задоволення позову заперечував, оскільки рішення прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття. 
20. Повноваження відповідача щодо кваліфікаційного оцінювання судді є дискреційними та виключною компетенцією уповноваженого органу - ВККС України як постійно діючого органу в системі судоустрою України.

IV. РІШЕННЯ СУДУ 

21.          Відмовляючи у задоволенні позову, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №255/ко-16 від 25.05.2016, прийняте стосовно позивача за результатами розгляду питання про проведення первинного кваліфікаційного оцінювання, є законним і обґрунтованим.
22. За результатами складеного анонімного письмового тестування суддя ОСОБА_1 отримала оцінку «потребує підвищення кваліфікації».
23. Відповідно до екзаменаційної відомості від 13.05.2016 за підсумками первинного кваліфікаційного оцінювання судді, за результатами виконання практичного завдання, позивач отримала такі оцінки: здатність проводити судове засідання - «некваліфікована»; здатність ухвалювати рішення - «потребує підвищення кваліфікації», здатність здійснювати правосуддя у суді відповідно інстанції та спеціалізації - «нездатна».
24. Як вбачається із екзаменаційної відомості від 23.05.2016, за підсумками первинного кваліфікаційного оцінювання судді ОСОБА_1, за результатами анонімного письмового тестування знання права, позивач отримала оцінку «потребує підвищення кваліфікації».
25. З приводу показників, які були оцінені за результатами складеного практичного завдання, під час співбесіди за пропозицією членів комісії розкрити в усній формі ключові положення, які випливають із Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета Україна - Центр проти України», а також правову позицію Верховного суду України щодо правових наслідків звернення кредитора із поточними кредиторськими вимогами до боржника щодо сплати заборгованості, яка нарахована після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (ці положення та позицію суддя розкривала під час виконання практичного завдання у кваліфікаційному оцінюванні), суддя сутність вказаних ключових положень та правових позицій розкрити не змогла.
26.          На додаткові запитання, а саме: «який законодавчий акт України містить визначення поняття «розумний строк розгляду справи» і які критерії визначають дотримання судом цього строку при вирішенні спорів з огляду на правові позиції, які містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини» - суддя ОСОБА_1, не змогла надати відповідь.
27. Комісія пояснення судді визнала такими, що дають підстави для зміни оцінки показника «Здатність ухвалювати рішення» та остаточного його визначення як «нездатна ухвалювати рішення».
28. Ураховуючи те, що більшість зазначених показників оцінено негативно, за критерієм «Професійна компетентність» суддю ОСОБА_1 визнано некваліфікованою.
29. Як вбачається із висновку ВККС від 25.05.2016, за критерієм «Здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації», який також оцінювався за результатами виконаного суддею практичного завдання, з урахуванням пояснень судді, дослідження даних щодо підстав скасування ухвалених суддею протягом 2012-2015 року рішень, Комісія визначила, що суддя ОСОБА_1 не здатна здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації.
30. За результатами дослідження суддівського досьє, даних Київського апеляційного господарського суду щодо підстав скасування ухвалених суддею рішень, пояснень судді, а також з урахуванням низького рівня умінь у здатності аргументувати і обґрунтовувати позицію з правової точки зору, комісія у висновку вказала про відсутність підстав для зміни показника на позитивний. Тому, враховуючи, що зазначений показник оцінено негативно, за критерієм «Здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації» суддя ОСОБА_1 визнана некваліфікованою.
31.          Крім цього, за результатами дослідження суддівського досьє та з урахуванням пояснень судді ОСОБА_1, комісія також дійшла висновку про непідтвердження суддею критерію «Відповідність судді антикорупційним критеріям» з направленням згідно з положеннями частини другої статті 19-2 Закону України «Про національне антикорупційне бюро України» встановленої під час кваліфікаційного оцінювання інформації до Національного антикорупційного бюро України для додаткової перевірки на предмет її відповідності антикорупційним критеріям.
32. Так, відповідно до підпункту 2.6.2. пункту 2.6 Порядку остаточна оцінка кількісних показників відбувається з урахуванням пояснень судді та доданих документів, що підтверджують відповідну інформацію.
33. Згідно з підпунктом 3.17.2. пункту 3.17 Порядку суддя, який проходить кваліфікаційне оцінювання, під час співбесіди має право надавати пояснення з питань, пов'язаних з проходженням іспиту.
34. Таким чином, доводи позивача про безпідставну зміну деяких показників професійної компетентності є безпідставними, оскільки комісія за результатами співбесіди має право виставити остаточну оцінку, що може відрізнятися від отриманої на першому етапі кваліфікаційного оцінювання.
35. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відтвореним у судовому засіданні аудіозаписом співбесіди з позивачем, ОСОБА_1 не було покращено під час проведення такої співбесіди показники критерію «Професійна компетентність».
36. Колегія суддів, проаналізувавши наведені положення Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді, оцінивши докази, зібрані по справі, вважала висновок ВККСУ про те, що ОСОБА_1 не здатна здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації, правильним і обґрунтованим. Більшість оцінок, отриманих позивачем за результатами іспиту, свідчать саме на користь такого висновку.
37. Колегія суддів погодилася з рішенням відповідача про те, що визнання ОСОБА_1 кваліфікованою за усіма іншими критеріями, передбаченими у пункті 2.1 Порядку не спростовує висновку про неможливість здійснення нею правосуддя у суді відповідного рівня, оскільки знання права, а також здатність проводити судове засідання та ухвалювати рішення є необхідними та визначальними для професійного відправлення суддею правосуддя.
38. Відповідно до підпункту 4.1.1 пункту 4.1 Порядку Кваліфікаційна палата на підставі вмотивованого висновку за результатами розгляду питання про проведення кваліфікаційного оцінювання приймає рішення про: підтвердження або не підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді.
39. На підставі висновку від 25.05.2016, в якому наведено мотиви і доводи щодо певної оцінки за кожним критерієм, комісією 25.05.2016 прийнято рішення №255/ко-16, яке оскаржується.
40. Згідно з пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», пунктом 5.8 Порядку, якщо за результатами первинного кваліфікаційного оцінювання можливість здійснення суддею правосуддя у відповідному суді не підтверджено, приймається рішення про відсторонення судді від здійснення правосуддя у відповідному суді з обов'язковим направленням судді до Національної школи суддів України для перепідготовки та подальшим повторним кваліфікаційним оцінюванням для підтвердження можливості судді здійснювати правосуддя у відповідному суді.

V. ДОВОДИ ЗАЯВИ ПРО ПЕРЕГЛЯД ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

41.          Позивачка з рішенням не погодилася. У заяві про перегляд постанови наводить наступні доводи:
А) Оцінки, виставлені позивачці за результатами виконання анонімного письмового тестування та практичного завдання, не відповідають вимогам оцінювання, визначених Положенням про порядок складення іспиту та методику його оцінювання під час кваліфікаційного оцінювання судді. 
Зокрема, в завданнях для складення анонімного тестування було чітко визначено, що суддя повинен не відтворити текст судових рішень, а виключно розкрити вказані правові висновки. Позивач повинна була зазначити правові наслідки звернення кредитора із поточними кредиторськими вимогами до боржника щодо сплати заборгованості, яка нарахована після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури та навести визначення безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції на підставі суб'єктивного та об'єктивного критеріїв.  
З зошиту для виконання практичного завдання вбачається, що позивачка надала відповіді на поставлені завдання у відповідності до документів, що підлягали застосуванню. Відповідно до п. 8.31 Положення про порядок складення іспиту та методику його оцінювання під час кваліфікаційного оцінювання судді рівень якості вирішення суддею кожного тестового запитання визначається Кваліфікаційною палатою або Колегією відповідно до наступних критеріїв: вирішений тест викладено з обґрунтуванням положень усталених правових позицій та/або практики Європейського суду з прав людини; вирішений тест необґрунтований на положеннях усталених правових позицій та практики Європейського суду з прав людини / тест не вирішено. 
Однак жоден документ чи доказ не свідчить про те, з яких мотивів Відповідач прийшов до висновку про необхідність виставлення саме таких оцінок, в той час як зошит письмового анонімного тестування Позивача містить інформацію про виконання Позивачем завдань тестування. 
Тобто, інформація, зазначена у висновку ВККС України, не відповідає дійсності, а отже висновки ВККС України не ґрунтуються на жодних доказах. 
Кінцевий результат тестування встановлюється шляхом голосування членами кваліфікаційної палати або Колегії після обговорення результатів оцінювання, зафіксованих в екзаменаційних відомостях. В той же час в рішенні ВККС України зазначає, що після співбесіди показник знання права змінено на «некваліфікована».
Відповідно до п. 2.4.1 Порядку методом визначення такого показника як знання права є виконання письмового анонімного тестування, а не проведення співбесіди, крім того саме кінцевий результат тестування зазначається в екзаменаційній відомості. Отже, результати анонімного тестування визначаються в екзаменаційні відомостях та є кінцевими і не підлягають зміні в подальшому. 
Додатком №3 до рішення ВКЮ України №17/зп-16 не було передбачено жодного завдання щодо визначення питання про розумний строк розгляду справи з урахуванням національного законодавства та практики ЄСПЛ. Жоден нормативно-правовий акт не передбачає можливості ВККС України ставити суді додаткові завдання чи запитання, тим більше ті, які не були передбачені затвердженим переліком завдань. 
Відповідно до п. 2.4.1. Порядку методом визначення такого показника як здатність ухвалювати рішення є виконання практичного завдання, а не відповідь на додаткові питання, тим більше ті, які не були передбачені затвердженим переліком завдань. 
Позивач мала право на «правомірні очікування», по-перше, щодо чітко визначеного переліку завдань, по-друге, щодо відсутності можливості виконання додаткових завдань, по-третє, щодо зміни результатів оцінювання. Ні в екзаменаційній відомості, ні у висновку, ні в рішенні Відповідач жодного разу не зазначає чим зумовлені такі оцінки 
Б) ВККС України всупереч власним нормативно-правовим актам, не маючи належних даних, отриманих від уповноважених органів, дійшла до безпідставного висновку про невідповідність суддів антикорупційним вимогам. 
Виключно за матеріалами суддівського досьє встановлюється відповідність судді антикорупційному критерію. Для встановлення відповідності судді антикорупційному критерію необхідно встановити лише відповідність витрат та майна задекларованим доходам, а не аналіз способів реалізації майнових прав на те чи інше майно. 
Згідно п. 4.18. Положення про порядок ведення суддівського досьє інформація про доходи, витрати та майна судді та членів його сім'ї формується на підставі даних декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік. Серед іншого, п. 4.18.1. Положення про порядок ведення суддівського досьє визначає, що інформація про відповідність витрат і майна судді та членів його сім'ї, а також близьких осіб судді їх задекларованим доходам формується Комісією на основі даних, отриманих від центрального органу виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику. 
Інформація надається до Комісії органом, до компетенції якого належить реалізація державної антикорупційної політики, органом державного фінансового контролю в Україні.
Належними джерелами є документи, складені органом, до компетенції якого належить реалізація державної антикорупційної політики, органом державного фінансового контролю в Україні. 
Спеціальний нормативно-правовий акт щодо ведення суддівського досьє містить вичерпний перелік органів, уповноважених на надання відомостей про дотримання вимог антикорупційного законодавства. Національне антикорупційне бюро України не віднесено до таких органів, не є центральним органом виконавчої влади зі статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику. Тому до його повноважень не входить надання будь-яких відомостей, що можуть бути залучені до суддівського досьє.
В той же час, ні Національне агентство з питань запобігання корупції, ні Державна фіскальна служба України не встановили в діях Позивача жодних фактів, які могли б свідчити про невідповідність судді антикорупційним вимогам.
В) Відповідач не виконав вимоги законодавства щодо вмотивованого рішення, маючи З негативні оцінки з 7 критеріїв оцінювання прийшов до висновку про негативний результат кваліфікаційного оцінювання Позивача в цілому. 
Враховуючи, що ні Закон України про судоустрій, ні Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання судді не містять  правила (формули) оцінки критеріїв у їх сукупності для надання остаточного висновку про підтвердження або не підтвердження можливості здійснювати правосуддя у відповідному суді, для надання остаточного висновку доцільно було б застосовувати порядок, встановлений пп. 2.6.1 п. 2.6 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді.
Зокрема, цим пунктом визначено, що негативна оцінка критерію визначається негативним оцінюванням більшості його показників. 
За результатами кваліфікаційного оцінювання Позивач отримала три негативних оцінки та чотири позитивних оцінки. Отже, маючи 3 з 7 негативних критеріїв оцінки судді відповідач дійшов висновку щодо негативної оцінки всього кваліфікаційного оцінювання судді, не зважаючи на те, що все таки більшість показників були позитивні. 
Г) Оскаржуване рішення не відповідає вимогам вмотивованості та обґрунтованості, що є підставою для визнання його незаконним та скасування.
Європейський суд з прав людини виробив позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості дискреційних актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору. Відповідач не вказав, які відповіді анонімного тестування є неправильними та якими доказами це підтверджується; не вказав правову норму, та фактичні підстави, які б надали право змінити оцінки анонімного тестування на етапі співбесіди; не вказав аргументів щодо правомірності виставлення негативної оцінки за антикорупційний критерій, в той час, коли у самому рішенні вказали, що інформація потребує перевірки і направили матеріали для вивчення в НАБУ. 
Д) Здійснення первинного кваліфікаційного оцінювання щодо Позивача, яка є суддею, що обрана на посаду судді безстроково, суперечить вимогам Конституції України та нормам міжнародного права, що мають пріоритет над будь-якими іншими законами чи підзаконними актами України, оскільки грубо порушують гарантії судді щодо перебування на посаді. 
Щодо відсторонення, то у Законі України «Про судоустрій та статус суддів» не передбачено можливості відсторонення судді від здійснення правосуддя за результатами відповідно первинного чи повторного кваліфікаційної оцінювання. 
42.          Відповідач проти доводів заяви заперечує. Зазначає, що відповідне визначення Комісією показників професійного рівня судді ОСОБА_1 є виправданим та обґрунтованим, а міркування Позивача ОСОБА_1 щодо доцільності зміни тих чи інших показників її професійного рівня - безпідставними з таких підстав:
А) Щодо безпідставності висновку Комісії про невідповідність судді антикорупційному критерію, то Комісія дійшла такого висновку на підставі результатів дослідження суддівського досьє, декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2012-2015 роки та пояснень судді. Питання, які виникли у Комісії щодо банківських вкладів судді, в частині доходів, відображених у декларації про майно, доходи, витрати зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, та пояснення судді з цього приводу слугували підставою для направлення встановленої під час кваліфікаційного оцінювання інформації згідно з положеннями ч. 2 ст. 19-2 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» до Національного антикорупційного бюро для додаткової перевірки на предмет її відповідності антикорупційним критеріям. Пояснення були враховані Комісією з дотриманням вимог пункту 3.17.2 Порядку щодо обов'язкового обговорення із суддею даних про відповідність його антикорупційним критеріям. За наявності непідтверджених відомостей про джерело вкладів судді Комісія направила таку інформацію у відповідний орган для додаткової перевірки. 
Б) Міркування ОСОБА_1 щодо невмотивованого висновку Комісії про негативний результат її первинного кваліфікаційного оцінювання в цілому на підставі трьох негативних оцінок з семи критеріїв оцінювання є помилковими. ОСОБА_1 безпідставно заявляє, що для отримання негативної оцінки суддя повинен отримати 4 з 7 негативних оцінок визначених критеріїв. Правові засади кваліфікаційного оцінювання судді чітко і послідовно встановлюють оцінку критеріїв, за якою остаточна оцінка кількісних показників відбувається з урахуванням пояснень судді та доданих документів, що підтверджують відповідну інформацію (пункт 2.6.2 Порядку). При цьому, відповідно до пункту 3.17.1.3 остаточному визначенню професійного рівня судді передує послідовне обговорення з суддею показників (відповідно до критеріїв). 
В) З аналізу змісту заяви про перегляд постанови вбачається незгода ОСОБА_1 саме з мотивами, з яких Комісія дійшла відповідних висновків, а не з їх відсутністю. Це не може бути підставою для скасування рішення Комісії. 
Г) Первинне кваліфікаційне оцінювання відповідає Висновку Консультативної ради європейських суддів № 17 від 24 жовтня 2014 року щодо оцінювання діяльності суддів, якості правосуддя і поваги до незалежної судової влади, згідно з яким індивідуальне оцінювання суддів має на меті вдосконалення судової системи та забезпечення її якомога вищої якості (пункт 4). 

VI. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

43.          Правовідносини щодо первинного кваліфікаційного оцінювання суддів регулюються статями 83-86 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону 12 лютого 2015 року №192-VIІІ), пунктами 6 і 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII.

44.          Закон України «Про судоустрій та статус суддів» (в редакції Закону 12 лютого 2015 року №192-VIІІ)

Стаття 83. Завдання та підстави кваліфікаційного оцінювання
Кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України і полягає у визначенні професійного рівня судді.
Завданнями кваліфікаційного оцінювання є:
перевірка здатності судді здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня;
підтвердження професійного рівня судді для обрання на посаду судді безстроково.
Кваліфікаційне оцінювання здійснюється прозоро на основі об'єктивних критеріїв з урахуванням заслуг, кваліфікації та сумлінності судді, його вмінь та ефективності роботи, якісних і кількісних показників роботи судді.
Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: професійна компетентність (знання права, здатність проводити судове засідання та ухвалювати рішення), особиста компетентність (здатність виконувати обсяг роботи, самоорганізованість), соціальна компетентність (урівноваженість, стресова стійкість, комунікативність) та здатність підвищувати свій фаховий рівень і здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня.
…
Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання судді визначаються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України за погодженням з Радою суддів України.

Стаття 84. Проведення кваліфікаційного оцінювання
…
2. За результатами проведення кваліфікаційного оцінювання Вища кваліфікаційна комісія суддів України складає вмотивований висновок, на підставі якого приймається одне з рішень, передбачених цим Законом.
…
Стаття 85. Етапи кваліфікаційного оцінювання
Кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи:
складення суддею іспиту;
дослідження суддівського досьє та проведення співбесіди.
Іспит проводиться шляхом складення суддею анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у суді відповідної інстанції та спеціалізації.
Порядок складення іспиту, методика оцінювання визначаються положенням, що затверджується Вищою кваліфікаційною комісією суддів України за погодженням з Радою суддів України.
Тестові запитання та практичні завдання іспиту для суддів складаються з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації.
Вища кваліфікаційна комісія суддів України зобов'язана забезпечити прозорість іспиту. На кожному етапі та під час оцінювання результатів можуть бути присутніми будь-які заінтересовані особи.
…
Співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження суддівського досьє.

Стаття 86. Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України
Вища кваліфікаційна комісія суддів України на підставі вмотивованого висновку приймає рішення про:
підтвердження або непідтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді;
надання або відмову в наданні рекомендації судді для обрання його на посаду судді безстроково.
Суддя, не згодний з рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

45.          Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIII

II. Прикінцеві та перехідні положення
6. Вища кваліфікаційна комісія суддів України забезпечує проведення первинного кваліфікаційного оцінювання суддів з метою прийняття рішень щодо можливості здійснення ними правосуддя у відповідних судах:
суддів Верховного Суду України та вищих спеціалізованих судів - протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом;
суддів апеляційних судів - протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом;
суддів, які подали на момент набрання чинності цим Законом заяву про обрання суддею безстроково, - першочергово відповідно до графіка, встановленого Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.
Первинне кваліфікаційне оцінювання суддів місцевих судів, які склали присягу судді до набрання чинності цим Законом та відправляють правосуддя, проводиться у терміни, визначені Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.
Якщо за результатами первинного кваліфікаційного оцінювання можливість здійснення суддею правосуддя у відповідному суді не підтверджена, він відстороняється від здійснення правосуддя та направляється для перепідготовки до Національної школи суддів України із подальшим проведенням повторного кваліфікаційного оцінювання. Непідтвердження можливості здійснення правосуддя у відповідному суді за результатами повторного кваліфікаційного оцінювання є підставою для висновку Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про направлення рекомендації до Вищої ради юстиції для вирішення питання щодо внесення подання про звільнення судді з посади з підстав порушення присяги.
7. Первинне кваліфікаційне оцінювання суддів Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних судів здійснюється кваліфікаційною та дисциплінарною палатами Вищої кваліфікаційної комісії суддів України спільно шляхом формування колегій із трьох членів за принципом змішаного представництва кожної з палат Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

46.          На виконання вимог Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", а також відповідно до статей 83-86 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Комісією 21 жовтня 2015 року затверджено Порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання судді (далі - Порядок) та Положення про порядок складання іспиту та методику його оцінювання під час кваліфікаційного оцінювання судді (далі - Положення), які погоджено Радою суддів України 11 грудня 2015 року.

47.          Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання судді

Оцінка показників професійного рівня судді: 
Професійна компетентність: 
2.5.1.1 Знання права - кваліфікований, потребує підвищення кваліфікації, не кваліфікований. 2.5.1.2. Здатність проводити судове засідання - потребує підвищення кваліфікації, не кваліфікований. 
2.5.1.3. Здатність ухвалювати рішення - здатен, підвищення кваліфікації, не здатен. 
2.5.5. Здатність здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації - здатен, загалом здатен, не здатен. 
…
Оцінка критерію при проведенні кваліфікаційного оцінювання: 
Негативна оцінка критерію визначається негативним оцінюванням більшості його показників.
Остаточна оцінка кількісних показників відбувається з врахуванням пояснень судді та доданих документів, що підтверджують відповідну інформацію. 
…
Доповідь члена Кваліфікаційної палати за результатами вивчення суддівського досьє складається з урахуванням заслуг, кваліфікації та сумлінності особи, щодо якої проводиться кваліфікаційне оцінювання, його вмінь та ефективності роботи, кількісних та якісних показників роботи судді, зокрема повинна містити такі дані (за їх наявності та в межах процедури кваліфікаційного оцінювання судді): 
Вміння: результати іспиту у межах відповідної процедури кваліфікаційного оцінювання. 
…
Співбесіда: 
3.17.1. Співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження суддівського досьє та складається з таких стадій: 
3.17.1.1. Оголошення членом Кваліфікаційної палати доповіді за результатами дослідження суддівського досьє. 
3.17.1.2. Надання судді (кандидату) можливості доповнити, уточнити чи спростувати оголошену в доповіді інформацію. 
3.17.1.3. Послідовне обговорення з суддею (кандидатом) показників відповідно до критеріїв для остаточного визначення професійного рівня судді. Обговорення відбувається шляхом доповіді члена Кваліфікаційної палати щодо кожного окремого показника та одночасним наданням судді можливості надати пояснення чи обґрунтувати його. 
3.17.2. Під час співбесіди обов'язковому обговоренню із суддею (кандидатом) підлягають дані щодо відповідності його етичним та антикорупційним критеріям. Суддя (кандидат), який проходить кваліфікаційне оцінювання, під час співбесіди має право надавати пояснення з питань, пов'язаних проходженням іспиту та інформації і документів, що знаходяться у його суддівському досьє, надавати коментарі, документи та інформацію за розділами суддівського, досьє. 
3.17.3. Члени Кваліфікаційної палати мають право задавати судді запитання щодо оголошених під час доповіді показників. 
…
4.1. Кваліфікаційна палата на підставі вмотивованого висновку за результатами розгляду питання про проведення кваліфікаційного оцінювання приймає рішення про: 
4.1.1. Підтвердження або не підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді. 
4.1.2. Надання або відмову в наданні рекомендації судді для обрання його на посаду судді безстроково. 
…
4.12. Рішення Кваліфікаційної палати викладається у письмовій формі. У рішенні зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад палати, щодо якого судді проводилося кваліфікаційне оцінювання, мотиви прийнятого рішення. Рішення підписується головуючим і членами палати, які брали участь у прийнятті рішення. 
…
Особливості первинного та повторного кваліфікаційного оцінювання 
5.6. Етапи первинного кваліфікаційного оцінювання: 
5.6.1. Іспит;
5.6.1.1. Анонімне письмове тестування під час іспиту при проведенні первинного кваліфікаційного оцінювання здійснюється у формі письмового складення суддею запропонованих Комісією положень усталених правових позицій Верховного Суду України та практики Європейського суду з прав людини з урахуванням інстанції та спеціалізації суду і судді. 
5.6.1.2. Виконання практичного завдання при проведенні первинного кваліфікаційного оцінювання здійснюється суддею шляхом вирішення змодельованої членами Колегії чи Кваліфікаційної палати практичної ситуації з урахуванням інстанції та спеціалізації суду і судді. 
5.6.1.3. Дослідження суддівського досьє та проведення співбесіди здійснюється з урахуванням положень, передбачених Розділом 2 та пунктами 5.16.-3.18. цього Порядку. 
5.7. За результатами первинного кваліфікаційного оцінювання Колегія чи Кваліфікаційна палата приймає вмотивоване рішення щодо можливості здійснювати-правосуддя у відповідному суді. 

48. Положення про порядок складання іспиту та методику його оцінювання під час кваліфікаційного оцінювання судді

7.6. Оцінювання екзаменаційною комісією виконаного суддею (кандидатом) практичного завдання відбувається окремо кожним членом екзаменаційної комісії за критеріями, визначеними п. 7.5. цього Положення та кваліфікаційними характеристиками виконання практичного завдання, які затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України. 
7.7 За наслідками оцінювання виконання суддею (кандидатом) практичного завдання кожен член екзаменаційної комісії самостійно визначає рівень якості виконання суддею (кандидатом) практичного завдання, у межах якого нараховує йому відповідну кількість балів за виконане практичне завдання та проставляє відмітку під відповідною цифрою в екзаменаційній відомості. 
7.8. Форма екзаменаційної відомості затверджується Вищою кваліфікаційною комісією суддів України. 
7.9. Результатом оцінювання виконаного практичного завдання суддею (кандидатом) є середній арифметичний показник, отриманий шляхом додавання (сумування) балів, визначених та проставлених у екзаменаційних відомостях кожним членом екзаменаційної комісії та розділенням отриманої суми на три. 
7.10. Загальним результатом іспиту є сума балів, отримана суддею (кандидатом) за результатами тестування та виконання практичного завдання. 
7.11. Оцінювання результатів іспиту відбувається шляхом визначення на основі результатів іспиту показників встановлених пунктами 2.5.1.1., 2.5.1.2., 2.5.1.3., 2.5.5. Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді.
…
8.1. Іспит під час первинного кваліфікаційного оцінювання проводиться на підставі цього Положення з урахуванням особливостей, передбачених цим Розділом. 
…
8.2. Іспит під час проведення первинного кваліфікаційного оцінювання проводиться з урахуванням особливостей первинного кваліфікаційного оцінювання, встановлених Розділом 5 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді. 
До іспиту під час проведення первинного кваліфікаційного оцінювання не застосовуються положення Розділу ІІІ та пунктів 5.15., 5.16., Розділу VI за виключенням пунктів 6.2., 6.4., 6.13., Розділу VII за виключенням пункту 7.1. цього Положення. 
8.7. Тестування під час проведення первинного кваліфікаційного оцінювання проводиться у формі письмового викладення суддею запропонованих Кваліфікаційною палатою або Колегією положень усталених правових позицій Верховного Суду України та практики Європейського суду з прав людини. 
8.8. Виконання практичного завдання під час проведення первинного кваліфікаційного оцінювання здійснюється суддями шляхом обговорення на засіданні змодельованої членами Колегії чи Кваліфікаційної палати практичної ситуації, у тому числі з процесуальних питань, з урахуванням інстанції та спеціалізації суддів і суду, у якому працює суддя.
…
8.22. Складення тестування полягає у письмовому викладенні суддею у тестовому зошиті запропонованих Колегією або Кваліфікаційною палатою положень усталених правових позицій Верховного Суду України та практики Європейського суду з прав людини з урахування спеціалізації судді. 
…
8.30. Оцінювання результатів тестування здійснюється Кваліфікаційною палатою або Колегією за такими показниками: 
8.30.1. знання права: 
8.30.1.1. рівень правових знань положень усталених правових позицій Верховного Суду України; 
8.30.1.2. знання та застосування практики Європейського суду з прав людини. 
8.31. Рівень якості вирішення суддею кожного тестового запитання визначається Кваліфікаційною палатою або Колегією відповідно до наступних критеріїв: 
8.31.1. вирішений тест викладено з обґрунтуванням положень усталених правових позицій та/або практики Європейського суду з прав людини; 
8.31.2. вирішений тест необґрунтований на положеннях усталених правових позицій та практики Європейського суду з прав людини / тест не вирішено. 
8.32. Оцінювання Кваліфікаційною палатою або Колегією складеного суддею анонімного письмового тестування відбувається окремо кожним членом Кваліфікаційної палати або Колегії по кожному окремому тестовому завданні за критеріями, визначеними Порядком та методологією кваліфікаційного оцінювання судді. 
8.33. За наслідками оцінювання складеного суддею тестування кожен член Колегії або Кваліфікаційної палати самостійно визначає рівень якості виконання суддею тестування, у межах якого проставляє відмітку в екзаменаційній відомості. 
8.33. За наслідками оцінювання складеного суддею тестування кожен член Колегії або Кваліфікаційної палати самостійно визначає рівень якості виконання суддею тестування, у межах якого проставляє відмітку в екзаменаційній відомості. Форма екзаменаційної відомості під час первинного кваліфікаційного оцінювання затверджується Кваліфікаційною палат 
8.34. Кінцевий результат тестування встановлюється шляхом голосування членами Кваліфікаційної палати або Колегії результатів оцінювання, зафіксованих в екзаменаційних відомостях. 
…
8.41. Оцінювання виконаного суддею практичного завдання здійснюється Кваліфікаційною палатою або Колегією за такими показниками: 
8.41.1. Здатність проводити судове засідання; 
8.41.2. Здатність ухвалювати рішення; 
8.41.3. Здатність здійснювати правосуддя у суді відповідної інстанції та спеціалізації. 
8.42. За наслідками оцінювання вирішення суддею практичного завдання Колегія або Кваліфікаційна палата визначає рівень якості виконання суддею практичного завдання, у межах якого в екзаменаційній відомості навпроти кожного з показників проставляються відповідні відмітки: 
8.42.1. Здатність проводити судове засідання: «кваліфікований» «потребує підвищення кваліфікації», «некваліфікований»; 
8.42.2. Здатність ухвалювати рішення: «здатний», «потребує підвищення кваліфікації», «не здатний»; 
8.42.3. Здатність здійснювати правосуддя у суді відповідної інстанції та спеціалізації: «здатний», «загалом здатний», «не здатний». 

VІI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

49.          Доводи заяви стосуються дотримання вимог закону та нормативних актів Комісії під час оцінки практичного завдання та співбесіди. Оцінюючи доводи заяви та заперечень проти них, Суд дійшов таких висновків.
50.          Щодо доводів, передбачених у п. 41-А), Суд дослідив наявні у справі докази, зокрема копію зошиту для складення анонімного письмового тестування (а.с. 55-58), в якому викладено правову позицію Європейського Суду з прав людини у справі «Газета Україна-Центр» проти України» від 15.07.2017 такого змісту:

«Заявник скаржився, що суди першої та другої інстанції не були незалежними та безсторонніми, тому що позивач по справі був головою Кіровоградської обласної ради суддів та міг вплинути на будь-кого із суддів області.
Заявник вважає, що порушено п. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод».
Існування безсторонності повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у конкретній справі особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд достатні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. Таким чином, у кожній окремій справі треба вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, природу та ступінь, які свідчать про безсторонність суду.
У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується поки не буде доведено протилежного.
При суб'єктивному критерії слід визначати  чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумнів щодо їх безсторонності.
Це означає, що позиція зацікавленої сторони важлива, але не є вирішальною.
Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивними і обґрунтованими.
З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими - правосуддя має не лише чинитися, а також має бути видно, що воно чиниться.
Позивач у справі був головою обласної ради суддів і міг здійснювати вплив на суддів першої та апеляційної інстанції шляхом погроз про порушення дисциплінарного провадження та прийнятті ним рішення, пов'язані з кар'єрою суддів, які належать до компетенції голови ради суддів.
Таким чином, заявник мав об'єктивність підставі передбачити можливий конфлікт інтересів. 
Тому у справі мало місце порушення с. 1 ст. 6 Конвенції.»

51.          За цю відповідь члени комісії виставили оцінки «потребує підвищення кваліфікації».
52. Співставлення відповіді ОСОБА_1 з рішенням ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (п. 26-34) дає підстави для висновку, що суть правового висновку передано.
53.          У зошиті для складення анонімного письмового тестування (а.с. 60-62) ОСОБА_1 виклала правову позицію, наведену у постанові Верховного Суду України від 18.03.2014:

«Постанова Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 18 березня 2014 року, щодо правових наслідків звернення кредитора із поточними кредиторськими вимогами до боржника щодо сплати заборгованості, яка нараховується після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Заявник - управління Пенсійного фонду України звернувся до ВСУ з заявою про перегляд постанови ВГСУ, якою скасовано рішення першої та другої інстанції. Зазначено, що вимоги УПФУ не є поточними через те, що виникли після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
ВСУ не погодився з заявником і зазначив, що згідно ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», під час ліквідаційної процедури не виникає будь-яких нових зобов'язань і строк виконання усіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав, закінчується технологічний цикл виготовлення продукції, припиняються усі нарахування.
Вимоги заявника були заявлені після виникнення постанови про визнання боржника банкрутом, тому не є поточними, оскільки нових зобов'язань банкрута не виникає». 

54.          Співставлення тексту відповіді ОСОБА_1 і тексту постанови об'єктивно свідчить про те, що зміст правової позиції загалом викладено. Тим більше дослівне її відтворення не вимагалося.
55. 13.05.2016 також відбулася співбесіда щодо виконання практичного завдання, під час якої члени комісії задавали запитання щодо практичного завдання. Як вбачається з відеозапису співбесіди, на окремі питання ОСОБА_1 не відповіла, зокрема щодо виду кредиторів у справі про банкрутство. Згодом, на співбесіді 25.05.2016, ОСОБА_1 визнала, що помилилася пояснивши це хвилюванням та госпіталізацією батька.
56. З урахуванням співбесіди в екзаменаційній відомості від 13.05.2016 за виконання практичного завдання ОСОБА_1 виставлено такі оцінки: «здатність проводити судове засідання» - некваліфікований; здатність ухвалювати рішення - потребує підвищення кваліфікації; «здатність здійснювати правосуддя у суді відповідної інстанції та спеціалізації» - не здатний. 
57. Як зазначено в екзаменаційній відомості від 23.05.2016 (а.с. 31) за письмове анонімне тестування з трьох можливих оцінок («кваліфікований», «потребує підвищення кваліфікації» та «не кваліфікований») колегія виставила оцінку за «знання права» «потребує підвищення кваліфікації».
58.          Суд погоджується з доводами позивача, що причини оцінки «потребує підвищення кваліфікації» не пояснені. Проте, це середня оцінка, яка не є негативною. Оцінювання відповідей здійснюють члени колегії за внутрішнім переконанням, тому Суд не може вважати середні оцінки очевидно свавільними.
59.          У Висновку від 25.05.2016 зазначено, що на додаткові запитання [це запитання було задане 25.05.2016 наприкінці співбесіди], а саме: який законодавчий акт України містить поняття «розумного строку розгляду справи» і які критерії визначають дотримання судом цього строку при вирішенні спорів з огляду на правові позиції, які містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини, суддя ОСОБА_1, не змогла надати відповідь. Комісія пояснення судді вважала такими, що дають підстави для зміни оцінки показника «Здатність ухвалювати рішення» та остаточного його визначення як нездатна ухвалювати рішення. Ураховуючи те, що більшість зазначених показників оцінено негативно, за критерієм «Професійна компетентність» суддю ОСОБА_1 визнано некваліфікованою.
60.          Щодо визначення кінцевої оцінки за наслідками співбесіди, то Суд звертає увагу, що методологія кваліфікаційного оцінювання визначена у розділі ІІ Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді і передбачає критерії кваліфікаційного оцінювання (п. 2.1.), показники відповідності критеріям (п. 2.2.), методи отримання результатів (п. 2.3.), методи визначення показників (п. 2.4), оцінку показників професійного рівня судді (п. 2.5), оцінку критерію при проведенні кваліфікаційного оцінювання (п. 2.6).
61.          Відповідно до п. 2.4. методами визначення показників є іспит (2.4.1.), дослідження суддівського досьє (2.4.2.) та співбесіда (2.4.3.)
62. Відповідно до п. 2.4.1 Порядку іспит є методом визначення таких показників: 
2.4.1.1. Знання права (анонімне письмове тестування); 
2.4.1.2. Здатність проводити судове засідання (виконання практичного завдання); 
2.4.1.3. Здатність ухвалювати рішення (виконання практичного завдання); 
2.4.1.4. Здатність здійснювати правосуддя у суді відповідній інстанції та спеціалізації (виконання практичного завдання). 
63.          Водночас, відповідно до п. 2.4.3 Порядку співбесіда є методом визначення таких показників:
2.4.3.1. Підстави скасування судових рішень з урахуванням пояснень судді. 
2.4.3.2. Передумови прийняття рішень, які стали підставою для винесення рішень міжнародними судовими установами та іншими міжнародними організаціями, якими встановлено порушення Україною міжнародно-правових зобов'язань та пояснення судді щодо їх прийняття; 
2.4.3.3. Підстави зміни судових рішень з урахуванням пояснень судді. 
2.4.3.4. Результати дисциплінарних проваджень. 
2.4.3.5. Дані щодо відповідності витрат і майна судді та членів його ім'ї, а також близьких осіб задекларованим доходам, у тому числі копі відповідних декларацій, поданих суддею відповідно до законодавства у сфері запобігання корупції. 
2.4.3.6. Дані щодо відповідності судді вимогам законодавства у сфері запобігання корупції. 2.4.3.7. Дані щодо відповідності поведінки судді правилам суддівської етики. 
64.          Розмежування в Порядку різних методів визначення різних показників свідчить про встановлення Комісією способу здійснення власних повноважень. 
65.          Водночас, особливістю іспиту під час проведення первинного кваліфікаційного оцінювання є те, що кінцевий результат тестування встановлюється шляхом голосування членами Колегії після обговорення результатів оцінювання, зафіксованих в екзаменаційних відомостях (пункт 8.34 Положення). 
Під час співбесіди суддя має право надавати пояснення з питань, пов'язаних з проходженням іспиту та інформації і документів, що знаходяться у його суддівському досьє, надавати коментарі, документи та інформацію за розділами суддівського досьє. Таке право за пунктом 3.17.2 Порядку є безумовним.
66. Порядок не встановлює переліку питань, які члени комісії мають право ставити під час співбесіди, однак вони повинні бути пов'язані з оцінюванням судді. Запитання члена комісії щодо "розумного строку" розгляду справи, з відповіддю на яке у позивачки виникли певні труднощі, безпосередньо пов'язане із суддівською професією та не належить до складних. Ставлячи таке запитання, член комісії не вийшов за межі предмету оцінювання та не діяв свавільно. Хід співбесіди та відносна нескладність питання дає підстави вважати, що члени комісії не мали на меті поставити позивачку у незручне становище, вимушуючи відповідати без підготовки.
67.          Відповіді судді можуть слугувати підставою для зміни попередньо визначених оцінок Колегії за наслідками складеного суддею іспиту, що узгоджується з приписами пункту 2.5.2 Порядку, де визначено, що остаточна оцінка кількісних показників відбувається з урахуванням пояснень судді та доданих документів. 
З огляду на вище викладене, Суд дійшов висновку, що зміна оцінки «здатність ухвалювати рішення» з урахуванням співбесіди не суперечить Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді та узгоджується із завданнями кваліфікаційного оцінювання. Враховуючи наведене, ці доводи заяви Суд відхиляє.
68.          Щодо доводів, передбачених у п. 41-Б), Суд виходить з того, що Комісія дійшла такого висновку на підставі результатів дослідження суддівського досьє, декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2012-2015 роки та пояснень судді. 
69.          Основні зауваження виникли до інформації, наданої суддею. Під час співбесіди у членів Комісії виникли питання щодо банківських вкладів судді в частині доходів, відображених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік. ОСОБА_1 надала пояснення, які, на думку членів Комісії, не узгоджуються з наявними у досьє документами. Розбіжності були суттєвими.
70.          За наявності непідтверджених відомостей про джерело вкладів судді Комісія направила таку інформацію у відповідний орган для додаткової перевірки. Слід зауважити, що Комісія при здійсненні своїх повноважень діяла у відповідності до зобов'язань, покладених на державні органи частиною другою статті 19-2 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України». 
71.          Суд дійшов висновку, що такі дії Комісії узгоджуються з Законом України «Про судоустрій і статус суддів», «Про запобігання корупції», «Про Національне антикорупційне бюро України», метою кваліфікаційного оцінювання та мають на меті попередження, виявлення, припинення та розкриття корупційних правопорушень, що узгоджується з приписами пунктів 4.18.1 та 4.18.2 Положення про порядок ведення суддівського досьє. 
72.          Враховуючи наведене, ці доводи заяви Суд відхиляє.
73.          Щодо доводів, передбачених у п. 41-В), то Суд звертає увагу, що у касаційній скарзі позивач сам визнає, що ні Закон України «Про судоустрій та статус суддів», ні Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання судді не містять правил (формули) оцінки критеріїв у їх сукупності для надання остаточного висновку про підтвердження або не підтвердження можливості здійснювати правосуддя у відповідному суді. 
74.          Позивач лише припускає доцільність оцінки критеріїв для надання остаточного висновку за аналогією відповідно до пп. 2.6.1 п. 2.6 Порядку та методології кваліфікаційного оцінювання судді - тобто за оцінюванням більшості показників.
75.          Суд погоджується з Комісією, що така аналогія не застосовується, оскільки правові засади кваліфікаційного оцінювання судді чітко і послідовно встановлюють оцінку критеріїв, за якою остаточна оцінка кількісних показників відбувається з урахуванням пояснень судді та доданих документів, що підтверджують відповідну інформацію (пункт 2.6.2 Порядку). 
76.          При цьому відповідно до пункту 3.17.1.3 Порядку остаточному визначенню професійного рівня судді передує послідовне обговорення з суддею показників (відповідно до критеріїв). Водночас, як вже вище зазначалось, іспит, як один з етапів системи первинного кваліфікаційного оцінювання, суддею ОСОБА_1 не складено. 
77.          Таким чином, Суд дійшов висновку, що результат кваліфікаційного оцінювання і оцінка кожного критерію окремо, визначаються за різними правилами. Кількість негативних чи позитивних оцінок різних критеріїв, сама по собі, не визначає результат кваліфікаційного оцінювання загалом. 
78.          Враховуючи наведене, ці доводи заяви Суд відхиляє.
79.          Щодо доводів, передбачених у п. 41-Г), то оцінюючи оскаржуване рішення за змістом, Суд вважає, що воно відображає мотиви, які стали підставою для рішення. Окрім того, у тексті рішення є посилання на висновок від 25.05.2016 (а.с. 177-183), в якому наведено повну оцінку кожного критерію. 
80.          Щодо доводів, передбачених у п. 41-Д), то зазначені доводи Суд відхиляє, оскільки первинне кваліфікаційне оцінювання і такий наслідок його не проходження як відсторонення судді від посади, ґрунтується на вимогах закону. Питання конституційності закону перед Конституційним Судом України не порушено, а Суд не знаходить підстав для застосування положень ч. 4 ст. 7 КАС України.
81. Враховуючи наведене, зазначений аргумент заявника суд відхиляє.
82.          Водночас, відповідно до статті 151-1 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України (конституційність) закону України за конституційною скаргою особи, яка вважає, що застосований в остаточному судовому рішенні в її справі закон України суперечить Конституції України. Конституційна скарга може бути подана в разі, якщо всі інші національні засоби юридичного захисту вичерпано. Відтак, позивачка, якщо не погодиться з постановою Верховного Суду, має можливість звернутися з конституційною скаргою.
83.          Оцінюючи усі доводи касаційної скарги в сукупності та оскаржуване рішення в цілому, Суд вважає, що під час первинного кваліфікаційного оцінювання судді ОСОБА_1 вимоги закону було дотримано. Комісія діяла відповідно до наданих їй повноважень та у спосіб визначений законом, а тому прав ОСОБА_1 не порушила.
84.          З огляду на це, у задоволенні заяви позивача про перегляд Постанови Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2017 року слід відмовити, а постанову Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2017 року залишити без змін.
Керуючись ст. 243, 244 КАС України (в редакції, що діяла до 14.12.2017), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача про перегляд Постанови Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2017 року відмовити.
Постанову Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Т.О. Анцупова

Суддя                                                                                                               М.М. Гімон 

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб

Суддя                                                                                                               Н.В. Коваленко