Постанова
Іменем України
 
24 жовтня 2018 року
м. Київ
справа № 200/4397/13-ц  
провадження № 61-31100св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:  
головуючого - Висоцької В. С., 
суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,      
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю Фірма                            «Консоль ЛТД»,   
 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» на ухвалу судді апеляційного суду Дніпропетровської області Варенко О. П.                           від 16 травня 2017 року, 
 
В С Т А Н О В И В :
 
У березні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» (далі - ТОВ Фірма «Консоль ЛТД») про визнання права власності на об'єкти незавершеного будівництва.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2013 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на частину адміністративної будівлі комерційного призначення незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на 9-му поверсі, ¹ НОМЕР_2, загальною площею 127,9 кв.м, яке складається з: номер приміщення 901 - кабінет, загальною площею 52,8 кв.м; номер приміщення 902 - кабінет, загальною площею               21,3 кв.м; номер приміщення 903 - лоджія, загальною площею 10,1 кв.м; номер приміщення 904 - кабінет, загальною площею 20,7 кв.м; номер приміщення 905 - кабінет, загальною площею 14,6 кв.м; номер приміщення 906 - кухня, загальною площею 4,4 кв.м; номер приміщення 907 - санвузол, загальною площею 4,0 кв.м, для подальшої реєстрації в органах Державної реєстраційної служби України.
Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на частину адміністративної будівлі комерційного призначення незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на 0-му поверсі, № НОМЕР_3, загальною площею 55,3 кв.м, яке складається з: номер приміщення                          03 - паркувальне місце, загальною площею 55,3 кв.м, для подальшої реєстрації в органах Державної реєстраційної служби України.
Визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на частину адміністративної будівлі комерційного призначення незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на 10-му поверсі, № НОМЕР_1, загальною площею 258,9 кв.м, корисною площею 249,6 кв.м, службовою площею 9,3 кв.м, яке складається з: номер приміщення 1001 - кабінет, загальною площею                    20,1 кв.м; номер приміщення 1002 - кухня, загальною площею 3,4 кв.м;номер приміщення 1003 - кабінет, загальною площею 203,0 кв.м; номер приміщення 1004 - санвузол, загальною площею 4,7 кв.м; номер приміщення 1005 - кабінет, загальною площею 26,5 кв.м; номер приміщення 1006 - вентиляційний канал, загальною площею 0,4 кв.м; номер приміщення 1007 - вентиляційний канал, загальною площею 0,2 кв.м; номер приміщення 1008 - вентиляційний канал, загальною площею 0,6 кв.м, для подальшої реєстрації в органах Державної реєстраційної служби України.
Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на частину адміністративної будівлі комерційного призначення незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на 11-му поверсі, № НОМЕР_4, загальною площею 258,9 кв.м, корисною площею 249,5 кв.м, службовою площею 9,4 кв.м, яке складається з: номер приміщення 1101 - кабінет, загальною площею                   20,2 кв.м; номер приміщення 1102 - кухня, загальною площею 3,4 кв.м;номер приміщення 1103 - кабінет, загальною площею 202,9 кв.м; номер приміщення 1104 - санвузол, загальною площею 4,8 кв.м; номер приміщення 1105 - кабінет, загальною площею 26,4 кв.м; номер приміщення 1106 - вентиляційний канал, загальною площею 0,4 кв.м;номер приміщення 1107 - вентиляційний канал, загальною площею 0,2 кв.м;номер приміщення 1108 - вентиляційний канал, загальною площею 0,6 кв.м,для подальшої реєстрації в органах Державної реєстраційної служби України.
Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на частину адміністративної будівлі комерційного призначення незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на 14-му поверсі, № НОМЕР_5, загальною площею 274,6 кв.м, корисною площею 243,0 кв.м, службовою площею 31,6 кв.м, яке складається з: номер приміщення 1401 - кабінет, загальною площею                      28,8 кв.м; номер приміщення 1402 - кабінет, загальною площею 31,2 кв.м;номер приміщення 1403 - санвузол, загальною площею 4,7 кв.м; номер приміщення 1404 - кабінет, загальною площею 183,0 кв.м; номер приміщення 1405 - кухня, загальною площею 4,5 кв.м; номер приміщення 1406 - вентиляційний канал, загальною площею 0,7 кв.м;номер приміщення 1407 - вентиляційний канал, загальною площею 0,2 кв.м;номер приміщення 1408 - лоджія, загальною площею 21,5 кв.м, для подальшої реєстрації в органах Державної реєстраційної служби України. Вирішено питання про судові витрати. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що укладені з позивачами договори підтверджують їх майнові правана об'єкти незавершеного будівництва.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня                    2017 року відмовлено ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2013 року. 
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» на рішення суду першої інстанції подана після закінчення строку апеляційного оскарження, установленого частиною другою                       статті 294 ЦПК України 2004 року. У встановлений судом строк, заявником не наведено поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ Фірма                  «Консоль ЛТД» просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що висновок апеляційного суду про те, що рішення суду першої інстанції від 17 квітня 2013 року було отримано представником ТОВ Фірма «Консоль» - ОСОБА_4 18 квітня 2013 року не відповідає дійсності, оскільки остання не була представником відповідача та не була наділена жодними повноваженнями діяти від імені та в інтересах товариства. Матеріали справи не містять підтвердження, що рішення суду першої інстанції було направлено на юридичну адресу відповідача засобами поштового зв'язку, а печатка, яка міститься на копії рішення про його отримання ОСОБА_4., не відповідає печатці ТОВ Фірма «Консоль ЛТД», оскільки останнє не мало жодної філії або представництва у м. Дніпро (Дніпропетровську). Постановою господарського суду Київської області про визнання боржника банкрутом від 04 серпня 2016 року ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Венську О. О., якій про рішення суду стало відомо після ознайомлення із матеріалами справи                       10 лютого 2017 року. 
У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_2 вказала, що в матеріалах справи містяться докази направлення рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відповідачу та отримання його уповноваженою особою ОСОБА_4. ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» було відомо про розгляд даної справи, у зв'язку з чим до суду було подано клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача. Доводи викладені в апеляційній та касаційній скаргах є необґрунтованими та не дають підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.  
29 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду. 
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
 
За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню. 
Відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.
Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).
Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України у редакції Кодексу на час постановлення оскаржуваної ухвали, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Суд установив, що 17 квітня 2013 року Бабушкінським районним судом                     м. Дніпропетровська ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 Представник відповідача       ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» не був присутній у судовому засіданні.
 
17 лютого 2017 року ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Венської О. О. оскаржено рішення місцевого суду в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подана із пропуском строку на апеляційне оскарження. До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску вказаного строку, заявник посилався на ту обставину, що представник відповідача не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, копія оскаржуваного рішення суду першої інстанції не направлялась на адресу відповідача. 
 
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ Фірма «Консоль» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2013 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали.  
 
Підставою залишення апеляційної скарги без руху зазначено пропуск заявником строку на апеляційне оскарження та роз'яснено право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин для поновлення строку. 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції отримано відповідачем 18 квітня 2013 року, тому посилання заявника про те, що рішення суду відповідач не отримував є безпідставним.  
Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції, апеляційна скарга на рішення  суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали  участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
 
Відповідно до частини третьої статті 222 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції, особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового  рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються  їм  під розписку безпосередньо в суді.
З матеріалів справи вбачається, що рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2013 року було направлено ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь,                    вул. Бородіна, 16. Відомостей про отримання відповідачем копії рішення суду за вказаною адресою матеріали справи не містять.  
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження апеляційний суд зазначив про те, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції                 від 17 квітня 2013 року отримано відповідачем 18 квітня 2013 року за                      вх. № 69 уповноваженою особою ТОВ Фірма «Консоль» ЛТД», що засвідчено печаткою підприємства.  
 
Частиною третьою статті 38 ЦПК України 2004 року визначено, що  юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.
 
Згідно відмітки на копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції                   (а. с. 119), копію вказаного рішення отримав менеджер з проекту                ОСОБА_4., що засвідчено печаткою ТОВ Фірма «Консоль ЛТД»                        (м. Дніпропетровськ). Разом із тим, матеріали справи не містять відомостей щодо повноважень ОСОБА_4. представляти інтереси відповідача, згідно вимог частини третьої статті 38 ЦПК України 2004 року.
 
Крім того, матеріали справи не містять відомостей місцезнаходження                   ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» у м. Дніпропетровську, окрім юридичної адреси товариства в Автономній Республіці Крим, м. Сімферополь, вул. Бородіна, 16. 
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції на зазначене уваги не звернув, не перевірив належним чином чи надсилалась копія оскаржуваного рішення суду першої інстанції на адресу ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» та коли саме відповідачем було отримано вказане рішення суду, тому за таких обставин висновок суду про те, що причини пропуску заявником строку на апеляційне оскарження рішення суду є неповажними колегія суддів вважає передчасним, що призвело до обмеження реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення.
За викладених обставин оскаржувана ухвала не може вважатись законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, з підстав визначених частиною шостою  статті 411 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Фірма                  «Консоль ЛТД» задовольнити.  
Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2017 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                          В. С. Висоцька
 
Судді:                                                                      А. О. Лесько 
 
                                                                                  С.Ю. Мартєв
 
                                                                             В. М. Сімоненко
 
                                                                    С. П. Штелик