ПОСТАНОВА
Іменем України

20 листопада 2018 року 
Київ
справа №826/14011/16
адміністративне провадження №К/9901/56190/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -                                                   Данилевич Н.А.,
суддів -                                                                                                                                    Бевзенка В.М, 
                                                                                                                                                       Шарапи В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінево Україна» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2018 року (суддя - Григорочич П.О.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2018 року (головуючий суддя - Шурко О.І., судді - Василенко Я.М., Степанюк А.Г.) у справі 
за позовом Головного управління Держпраці у Київській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінево Україна»
про застосування заходів реагування, -
в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У вересні 2016 року Головне управління Держпраці у Київській області (далі - ГУ Держпраці) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінево Україна» (далі - ТОВ «Сінево Україна»), в якому просило суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду у вигляді зупинки робіт, а саме: заборонити експлуатацію посудин працюючих під тиском, зокрема: чотирьох парових стерилізаторів ВК-75-01 зав. №775, №77, №475 та №1008 та парового стерилізатора ВК-78-01 зав. №294 до усунення порушень та отримання у встановленому порядку рішення на відновлення робіт.
2.          В обґрунтування позовних вимог ГУ Держпраці зазначило, що внаслідок допущених відповідачем порушень створено загрозу життю та здоров'ю працівників підприємства, що є підставою для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3.          Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2018 року позов задоволено. Застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінево Україна» заходи реагування у сфері державного нагляду у вигляді зупинки робіт, а саме: заборонено експлуатацію посудин працюючих під тиском, зокрема: чотирьох парових стерилізаторів ВК-75-01 зав. №775, №77, №475 та №1008 та парового стерилізатора ВК-78-01 зав. №294 до усунення порушень та отримання у встановленому порядку рішення на відновлення робіт.
4.          Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що оскільки під час проведеної перевірки ТОВ «Сінево Україна» виявлено порушення вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю і здоров'ю працівників, які не усунуті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ Держпраці є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ТОВ «Сінево Україна» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю в задоволені позову.
6.          Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2018 року апеляційна скарга залишена без задоволення.
7.          Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, зазначив, що контролюючий орган повинен звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування відповідних заходів реагування шляхом зупинення роботи підприємства на підставі виявлених під час перевірки суб'єкта господарювання порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей. Зважаючи на те, що під час проведення перевірки було виявлено порушення вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю і здоров'ю працівників, які не усунуті, суд погодився з тим, що позовні вимоги ГУ Держпраці є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо посилання апелянта на договір №161 зі спеціалізованою організацією ТОВ «Укрреммедтехніка» суд зазначив, що вказаний договір не містить дату його укладення. Окрім того, згідно пункту 1 договору №161, виконавець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрреммедтехніка» приймає на себе виконання послуг з технічного опосвідчення стерилізаторів ВК-75-5. Проте, матеріали справи свідчать, що позивачем заявлено порушення не до стерилізатора ВК-75-5, а до парових стерилізаторів ВК-75-01 зав. №775, №77, №475 та №1008 та парового стерилізатора ВК-78-01 зав. №294. Що стосується акта приймання надання послуг за 2016 рік, який на твердження апелянта, свідчить про те, що ТОВ «Укрреммедтехніка» надало послуги апелянту з технічного опосвідчення стерилізаторів ВК-75-01 №0775, 0077, 0294, 0475, 1088, то суд апеляційної інстанції зазначив, що він також не містить дати складення. Паровий стерилізатор ВК-78-01 зав. №294 також не входить до зазначеного акта.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
8.          ТОВ «Сінево Україна» (далі - скаржник) у липні 2018 року звернулося до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2018 року.
9.          В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2018 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову повністю.
10.          В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що:
10.1.          - Суди не врахували, що п.2.26 та п. 1.4 Положення №826 не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки вони регулюють позасудове зупинення експлуатації об'єктів підвищеної небезпеки. Натомість позивач не застосував такого позасудового способу і звернувся до суду першої інстанції із відповідним позовом.
10.2.          - Застосовуючи п.2.26 та п 1.4 Положення №826, а також ч.2 ст.68 та ч.2 ст.70 КЦС України без жодних доказів та аргументів щодо дійсної небезпеки для життя та здоров'я людей, суди попередніх інстанцій застосували норми права, які не підлягали застосуванню.
10.3.          - Суди застосували до спірних правовідносин приписи ч.3 ст.21 Закону України «Про охорону праці» незважаючи на те, що скаржник здійснював експлуатацію обладнання не самостійно.
10.4.          - Позивач не міг звертатися до суду до моменту завершення строку на усунення порушення, зазначеного у відповідному приписі ГУ Держпраці.
10.5.          - Суди попередніх інстанцій фактично вирішили питання про дійсність цивільно-правового договору, що є грубим і неприпустимим порушенням норм процесуального права щодо розгляду справи в межах позовних вимог. Вважає, що суди помилково не врахували договір із підрядником №161, який, на думку скаржника, свідчив про відсутність потреби в отриманні відповідних дозволів щодо обладнання безпосередньо скаржником.
10.6.          - Судами порушено презумпцію правомірності правочину щодо договору №161.
10.7.          - Порушено вимогу обґрунтованості судового рішення у зв'язку з відсутністю обґрунтування в чому саме полягала небезпека для життя та здоров'я людей, достатня і необхідна для зупинення робіт щодо обладнання.
10.8.          - Судами не враховано наявність акта приймання-передачі наданих послуг за 2016 рік щодо обладнання ВК-75-01 зав. №775, 77, 475.
11.          ГУ Держпраці надало відзив на касаційну скаргу, яким просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін. Зазначило, що посудини під тиском відноситься до машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, на експлуатацію яких потрібен дозвіл. Скаржник саме експлуатує посудини, що працюють під тиском (парові стерилізатори), а не обслуговує. Вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що встановлені порушення створюють загрозу життю та здоров'ю людей.
12.          Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2018 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
13.          Відповідно до наказу від 23.06.2016р. №1111 та направлення на проведення планової перевірки від 15.08.2016 №5.5/408, ГУ Держпраці проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінево Україна» щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, за результатами якої складено акт від 26.08.2016 №5.5/109/411.
14.          В акті перевірки зафіксовано 7 порушень вимог законодавства з охорони праці, однак, на думку ГУ Держпраці, необхідність негайного зупинення робіт обумовлено лише порушенням, яке зазначене в пункті 7, а саме: порушення статті 21 Закону України «Про охорону праці», роботодавець не отримав дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки, а саме: відсутній дозвіл Держпраці на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію машин механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (на експлуатацію посудин працюючих під тиском: 4 одиниці парових стерилізаторів ВК-75-01 заводські №775, 77, 475, 1088 та 1 одиниця парового стерилізатора ВК-78-01 заводський №294. Порушено вимоги п. 6. Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (затверджений постановою Кабінету Міністрів України 26.10.2011 №1107).
15.          Наданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Сінево Україна» договір №161 із Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрреммедтехніка», за яким останнє приймає на себе зобов'язання щодо виконання послуг з технічного опосвідчення стерилізаторів ВК-75-5, не містить дати укладення.
16.          Наданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Сінево Україна» акт приймання надання послуг за 2016 рік також не містить дати складання. Крім того, в акті не зазначено паровий стерилізатор ВК-78-01 зав. №294.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
17.          Стаття 4 Закону України від 14 жовтня 1992 року №2694-XII «Про охорону праці»: державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.
          Державна політика в галузі охорони праці базується на принципах: пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці. &?о;…&?і;
18.          Частини 1 та 2 статті 13 Закону України «Про охорону праці»: роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
          З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: &l7;…&g ; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; &?а;…&?с; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров'я виробничих факторів.
19.          Частина 3 статті 21 Закону України «Про охорону праці»: роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов'язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
20.          Абзац перший частини 5 статті 4 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»: виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
21.          Частина 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції чинній на момент подання позову): на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
22.          Частина 8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»: припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
23.          Стаття 1 Кодексу цивільного захисту України: Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
24.          Пункти 24, 33 та 43 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України: надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб'єкті господарювання на ній або водному об'єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров'ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об'єкті, провадження на ній господарської діяльності; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов'язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об'єктах, а також у суб'єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.
25.          Пункт 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України: до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.
26.          Частина 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України: у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
27.          Пункт 1.4 Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого Наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011р. №826, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2011р. за №1531/20269 (далі - Положення №826): у цьому Положенні терміни вживаються у такому значенні: &?ц;…&?к; заборона виконання робіт - зупинення або недопущення виконання певних видів робіт, які здійснюються суб'єктом господарювання на стадії будівництва, експлуатації, реконструкції або ліквідації; виготовлення, застосування або реалізації продукції, небезпечних речовин; &?т;…&?а; користування надрами шляхом видачі розпорядчого документа Держгірпромнагляду України (розпорядження); загроза життю та здоров'ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об'єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків. &?д;…&?ю;
28.          Пункт 2.25 Положення №826: якщо під час здійснення перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) виявлено порушення, посадова особа Держгірпромнагляду України на підставі відповідного акта складає обов'язковий до виконання припис, форма якого наведена в додатку 4 до цього Положення. Припис, як правило, складається в останній день перевірки. Якщо виявлені порушення не потребують їх негайного усунення, допускається складати припис у інший термін, але не пізніше ніж протягом п'яти робочих днів з дня завершення перевірки. Під час перевірки суб'єкта господарювання припис може складатися або на підставі акта перевірки суб'єкта господарювання, або на підставі акта перевірки виробничого об'єкта.
29.          Абзац другий пункту 3 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107 (далі - Порядок №1107): висновок експертизи - документ, який складається експертною організацією за результатами проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання за формою, розробленою Держпраці і затвердженою в установленому порядку, містить інформацію про відповідність (невідповідність) об'єкта експертизи вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки і на підставі якого приймається рішення щодо видачі дозволу.
30.          Пункт 6 Порядку №1107: дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається: роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3 &?к;…&?н;.
          У разі коли дозвіл на застосування машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки отримано виробником або постачальником до прийняття зобов'язань щодо їх постачання, роботодавець може застосовувати зазначені машини, механізми, устатковання на підставі завіреної в установленому законодавством порядку копії дозволу, одержаної від такого виробника або постачальника.
31.          Пункт 9 Порядку №1107: для одержання дозволу, який видає: територіальний орган Держпраці, - роботодавець, виробник або постачальник (уповноважена ним особа) подає особисто чи надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до державного адміністратора заяву за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2005 р. № 1176 «Про затвердження форми заяви на одержання суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру» (Офіційний вісник України, 2005 р., № 49, ст. 3074; 2008 р., № 68, ст. 2267), до якої додається: &lп;…&?к; на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації заявлених машин, механізмів, устатковання та їх відповідності вимогам зазначеного законодавства. &? ;…&?о;
32.          Пункт 17 Переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки - додатку 3 до Порядку №1107: посудини, що працюють під тиском понад 0,05 МПа.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
33.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
34.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
35.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
36.          Зі змісту ч.3 ст.21 Закону України «Про охорону праці», п.6 Порядку №1107 та додатку 3 до цього Порядку випливає, що роботодавець має отримати дозвіл на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, у тому числі посудин, що працюють під тиском (понад 0,05 МПа).
37.          При цьому, саме додатком 3 до Порядку №1107 визначено належність посудин, що працюють під тиском (понад 0,05 МПа) до машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.
38.          З наведеного випливає, що обладнання скаржника віднесене до машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки безпосередньо законодавством, а тому їх використання може створювати загрозу життю та здоров'ю працівників.
39.          При цьому, саме при вирішені питання про надання дозволу ГУ Держпраці має можливість перевірити відповідність обладнання вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці на підставі відповідного висновку експертизи.
40.          Експлуатація роботодавцем машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки щодо якого уповноваженим органом не вирішено питання про відповідність вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці не дозволяється, крім випадків, встановлених законодавством, та має оцінюватися як підстава для зупинення виконання робіт з експлуатації цього обладнання.
41.          З огляду на викладене, Суд дійшов висновку про правомірність застосування до скаржника заходів реагування у сфері державного нагляду на підставі приписів Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
42.          Посилання скаржника на те, що він здійснює експлуатацію обладнання не самостійно не впливає на наявність у нього обов'язку отримати відповідний дозвіл на експлуатацію. Крім того, як було встановлено судами попередніх інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрреммедтехніка» на підставі договору №161 приймає на себе зобов'язання щодо виконання послуг з технічного опосвідчення, а не експлуатації, як процесу довготривалого використання під час виробничого процесу.
43.          Отже, посилання скаржника на надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрреммедтехніка» послуг з технічного опосвідчення обладнання, та, відповідно, на договір №161 і акт приймання надання послуг за 2016 рік не спростовує висновку ГУ Держпраці про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Сінево Україна» вимог ч.3 ст.21 Закону України «Про охорону праці» та п.6 Порядку №1107 щодо використання скаржником обладнання без дозволу на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.
44.          Також помилковими є посилання скаржника на те, що ГУ Держпраці не могло звертатися до суду до моменту завершення строку на усунення порушення, оскільки ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» прямо передбачає можливість застосування інших заходів реагування, у тому числі складання припису щодо усунень порушення, незалежно від факту звернення з позовом до адміністративного суду.
45.          Суд зазначає, що підчас розгляду цієї справи суди передніх інстанцій надали оцінку договору №161 і акту приймання надання послуг за 2016 рік як поданих скаржником доказів, і не вирішували питання про дійсність або правомірність правочинів між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрреммедтехніка» та ТОВ «Сінево Україна».
46.          Враховуючи те, що приписи ст.68 та ст.70 Кодексу цивільного захисту України розповсюджуються на правовідносини з питань техногенної та пожежної безпеки, а спірні правовідносини виникли з питань охорони праці, посилання суду апеляційної інстанції на положення Кодексу цивільного захисту України є помилковим.
47.          Посилання суду першої інстанції на приписи п.2.26 Положення №826 та суду апеляційної інстанції на ст.ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України не призвело до неправильного вирішення справи.
48.     Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. 
49.          Частиною першою статті 350    КАС України    (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
50.          Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.
51.          З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні.
52.          Керуючись статтями 341,    343,    349, 350,    356,    359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
п о с т а н о в и в :
53.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінево Україна» - залишити без задоволення.
54.          Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2018 року - залишити без змін.
55.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач  Н.А. Данилевич
Судді                                                                                                     В.М. Бевзенко
                                                                                                    В.М. Шарапа