ПОСТАНОВА
Іменем України
Київ

04 вересня 2018 року 
справа №826/5608/17
адміністративне провадження №Зн/9901/51/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),
суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,
при секретарі Гутніченко А.М.,

за участю представників:
заявника - ОСОБА_1, ордер, серія КС №  349409;
позивача - ОСОБА_2, ордер, серія КВ №  722518;
відповідача - Ходоса Ліора Сергійовича, довіреність від 27 лютого 2018 року №  25/02/40-д; 
-   Чорної Юлії Олександрівни, довіреність від 27 грудня 2017 року
№  25/17/84-д
Третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» - 
                          Ярош Зої Володимирівни, ордер серія КВ  №  711280.

розглянув заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами

постанови Верховного Суду  від 20 червня 2018 року у складі колегії суддів: Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач), суддів: Гончарової І.А., Олендера  І.Я.

за позовом ОСОБА_7

до Державної аудиторської служби України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Публічне акціонерне товариство «Одеський припортовий завод», Компанія Newscope Estates Limited, 

про визнання протиправними та скасування висновків акту ревізії"

ПРОЦЕДУРА 

У квітні 2017 року від імені та в інтересах ОСОБА_7 (далі - позивач у справі) адвокат Циганков Андрій Ігорович звернувся з позовною заявою до Державної аудиторської служби України (далі - контролюючий орган, відповідач у справі), в якій просив визнати протиправними та скасувати висновки Державної фінансової інспекції України, викладені в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» за період з 1 січня 2014 року по 30 листопада 2015 року від 16 лютого 2016 року №05-21/11. (далі - акт ревізії). Предмет позову позивач формує таким чином:
«Пункт 1.1. Відносно контракту від 13 липня 2015 року №4А-NSC-2015: 
«Слід зазначити, що собівартість реалізації продукції, відвантаженої за контрактом, становить 119    786 700,00 грн., тоді як в ПАТ «ОПЗ» отримано 5    430 000,00 доларів США, тобто 119    544 566,80 грн. за курсом валют на відповідну дату відвантаження».

Пункт 1.2. Відносно контракту від 13.07.2015 року №4K-NSC-2015: 
«Слід зазначити, що від виконання контракту заводом отримано коштів у загальній сумі 266    114 247,65 грн. (за валютним курсом станом на момент відвантажень), тоді як собівартість реалізації продукції, відвантаженої відповідно до контракту, становить 266    501 923,02 грн».

Пункт 1.3. Відносно контракту від 11.09.2015 року №6K-NSC-2015: 
«Слід зазначити, що собівартість реалізації продукції за контрактом становить 230    530 469,46 грн., тоді як отримано коштів від реалізації у загальній сумі 10    087 054,88 доларів США, тобто 218    867 420,67 грн. за валютним курсом станом на дати відвантаження».

Пункт 1.4. Відносно контракту від 29.09.2015 року №7K-NSC-2015: 
«Слід зазначити, що собівартість реалізації продукції, відвантаженої за контрактом, становить 167    326 331,96 грн., тоді як отримано коштів у сумі 7    282 862,4 доларів США, тобто 167    186 934,52 грн. за валютним курсом станом на дати відвантаження».

05 вересня 2017 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року, адміністративний позов задоволено.

02 квітня 2018 року відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

20 червня 2018 року постановою Верховного Суду постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року скасовано та відмовлено у задоволенні позову в повному обсязі. 

07 серпня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_6 про перегляд постанови Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/5608/17.

09 серпня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами. 
ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суди попередніх інстанцій установили, що відповідно до пункту 2.20 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції на IV квартал 2015 року, на підставі направлень від 3 грудня 2015 року №№1687, 1688, 1689, 1690, 1691, 1692, 1693, 1694, 1695 та від 13 січня 2016 року №№45, 46 у період з 07 грудня 2015 року по 09 лютого 2016 року (з зупиненням з 25 грудня 2015 року по 18 січня 2016 року) проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» за період з 01 січня 2014 року по 30 листопада 2015 року, за результатами якої складено акт від 16 лютого 2016 року №05-21/11 (далі - акт ревізії).

Актом ревізії зафіксовано:
- відносно контракту від 13 липня 2015 року №4А-NSC-2015: що собівартість реалізації продукції, відвантаженої за контрактом, становить 119 786 700,00 грн., тоді як в ПАТ «ОПЗ» отримано 5 430 000,00 доларів США, тобто 119 544 566,80 грн. за курсом валют на відповідну дату відвантаження (акт ревізії, а.79);

- відносно контракту від 13 липня 2015 року №4K-NSC-2015: що від виконання контракту заводом отримано коштів у загальній сумі 266 114 247,65 грн. (за валютним курсом станом на момент відвантажень), тоді як собівартість реалізації продукції, відвантаженої відповідно до контракту, становить 266  501 923,02 грн. (акт ревізії, а.93);

- відносно контракту від 11 вересня 2015 року №6K-NSC-2015: що собівартість реалізації продукції за контрактом становить 230 530 469,46 грн., тоді як отримано коштів від реалізації у загальній сумі 10  087 054,88 доларів США, тобто 218 867 420,67 грн. за валютним курсом станом на дати відвантаження (акт ревізії, а.99);

- відносно контракту від 29 вересня 2015 року №7K-NSC-2015: що собівартість реалізації продукції, відвантаженої за контрактом, становить 167 326 331,96 грн., тоді як отримано коштів у сумі 7 282 862,4 доларів США, тобто 167 186 934,52 грн. за валютним курсом станом на дати відвантаження (акт ревізії, а.102).

Отже, предметом ревізії фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» за вказаний період були, зокрема, договори, укладені з Newscope Estates Limited, а саме контракти: від 26 березня 2015 року №1А-NSC-2015; від 3 червня 2015 року №2А-NSC-2015; від 17 червня 2015 року №3А-NSC-2015; від 13 липня 2015 року №4А-NSC-2015; від 11 вересня 2015 року №5А-NSC-2015; від 26 березня 2015 року №1К-NSC-2015; від 12 травня 2015 року №2К-NSC-2015; від 17 червня 2015 року №3К-NSC-2015; від 13 липня 2015 року №4К-NSC-2015; від 07 вересня 2015 року №5К-NSC-2015; від 11 вересня 2015 року №6К-NSC-2015; від 29 вересня 2015 року №7К-NSC-2015.

ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій висновувалися з того, що висновки акта ревізії про перевищення собівартості реалізованої продукції не відповідають дійсності, оскільки ці висновки зумовлені неправильним підходом перевіряючих до визначення сум фактично отриманих грошових коштів, для підрахунку яких брались не дати сплати контрагентом Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» ціни за контрактами, а дати відвантаження партій продукції. Водночас, за відповідними контрактами поставки продукції здійснювались Публічним акціонерним товариством «Одеський припортовий завод» на умовах 100 %-ої передоплати, отже еквівалент грошових коштів в національній валюті за партію продукції повинен розраховуватись станом на момент зарахування коштів, а не на момент відвантаження продукції. Відтак судами попередніх інстанцій спростовано наявність фінансових правопорушень, за наслідками виявлення яких відповідачем сформовано висновки акта ревізії. 

ОЦІНКА СУДУ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій Верховний Суд виходив з того, що судами попередніх інстанцій не враховано правову природу акта ревізії, суди дійшли неправильних висновків про те, що він породжує правові наслідки для позивача та третіх осіб у справі. На підставі акта ревізії рішення відповідачем як суб'єктом владних повноважень не приймались, що доводить відсутність складу правопорушень, допущених підконтрольною відповідачу установою, його службовими та посадовими особами (третіми особами у справі). Акт ревізії є сам по собі документом інформаційного аналітичного характеру, не несе та не може нести правових наслідків для позивача та третіх осіб, його посадових та службових осіб, оскільки залишився відповідачем не реалізованим.

ДОВОДИ ЗАЯВИ ПРО ПЕРЕГЛЯД ЗА НОВОВИЯВЛЕНИМИ ОБСТАВИНИМИ

У заяві ОСОБА_6 вказує, що постанова Верховного Суду від 20 червня 2018 року стосується її прав та законних інтересів, оскільки на момент виникнення правовідносин вона була членом правління Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод», внаслідок чого всі виявлені (встановлені) правопорушення щодо заводу, як підзвітної відповідачу установи, стосується її особисто та її прав як в управлінні Товариством, так і інших майнових і немайнових прав.

Під час розгляду Печерським районним судом міста Києва цивільної справи №  757/18923/16-ц про спростування недостовірної інформації їй стало відомо, що Державною фінансовою інспекцією України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» за період з 01 січня 2014 року по 30 листопада 2015 року, правомірність висновків якої є предметом позовних вимог у цій справі та правові наслідки цієї ревізії.

Заявниця звертає увагу Верховного Суду, що за наслідком розгляду цивільної справи №  757/18923/16-ц встановлена недостовірність висновків акта ревізії, який став підставою для широкої дискримінаційної інформаційної компанії щодо неї та Третіх осіб у цій справі. 

Крім того, 20 липня 2018 року ОСОБА_6 отримані Звіт на виконання договору №  1/11 від 23 жовтня 2017 року дослідження цін контрактів Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» щодо експортних поставок аміаку у 2015 році, Звіт на виконання договору №  1/12 від 23 жовтня 2017 року дослідження цін контрактів Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» щодо експортних поставок карбаміду у 2015 році, Звіт про результати аудити ефективності управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод», затверджений рішенням Рахункової палати від 27 вересня 2017 року №  19-2. Відповідно до зазначених документів, Публічне акціонерне товариство «Одеський припортовий завод», реалізовувало аміак та карбамід у 2015 році, в тому числі і за контрактами, укладеними з Компанією Newscope Estates Limited, за цінами, вищими ніж собівартість, в середньому на 14-15 відсотків.

ОЦІНКА ВЕРХВНОГО СУДУ ЗА НАСЛІКОМ РОЗГЛЯДУ ЗАЯВИ ПРО ПЕРЕГЛЯД ЗА НОВОВИЯВЛЕНИМИ ОБСТАВИНАМИ

А) НОРМАТИВНЕ РЕГУЛЮВАННЯ

За змістом статті 362 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент розгляду справи) особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Положення частини 15 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. 

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідно до пункту першого частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, серед іншого, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Перелік судовий рішень, які можуть бути прийняті за наслідками провадження за нововиявленими визначений вимогами статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом частини першої якої передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п'ятої статті 361 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: 1)  ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; 2)  приймає постанову - якщо переглядалася постанова; 3)  постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала.

Б)  ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ

Право на перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є однією з найважливіших гарантій справедливого здійснення правосуддя, захисту прав і свобод людини у сфері адміністративного судочинства і дотримання законності в адміністративному судочинстві.

До нововиявлених обставин належать факти об'єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв'язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового  рішення, про перегляд якого подається заява;
- на час розгляду справи ці обставини об'єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;
- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об'єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Істотними для справи обставини вважаються ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Перегляд за нововиявленими обставинами є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

В)  ОЦІНКА ДОВОДІВ ЗАЯВИ

Оцінюючи доводи заявника з точки зору наявності у цій справі нововиявлених обстави, Верховний Суд вважає, що вони є обґрунтованими та прийнятними.

На момент прийняття рішення Верховним Судом як судом касаційної інстанції, було сформовано правову позицію, виходячи з предмету спору та правової природи акта ревізії як службового документа, який є способом реалізації владних управлінських функцій відповідача і сам по собі не тягне жодних юридичних наслідків для позивача.

Заявником є інша особа, факт порушення прав якої шляхом розповсюдження недостовірної інформації, яка міститься в акті ревізії, встановлено та підтверджено рішенням, яке набрало законної сили у цивільній справі №  757/18923/16-ц. Недостовірність висновків акта ревізії також спростовується Звітами на виконання договору №  1/11 від 23 жовтня 2017 року дослідження цін контрактів Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» щодо експортних поставок аміаку у 2015 році, Звіт на виконання договору №  1/12 від 23 жовтня 2017 року дослідження цін контрактів Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» щодо експортних поставок карбаміду у 2015 році, Звіт про результати аудиту ефективності управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод», затверджений рішенням Рахункової палати від 27 вересня 2017 року №  19-2.

Вказані обставини існували під час розгляду та вирішення справи і прийняття оскаржуваної постанови Верховного Суду; на час розгляду справи ці обставини об'єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду, оскільки Верховний Суд не знав і міг знати, що інформація, що міститься в акті ревізії використовується не лише у службових цілях, а з метою здійснення дискримінаційної компанії щодо третіх осіб. Також Верховний Суд не знав і не міг знати, що недостовірність такої інформації встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили.

Істотність цих обставин для розгляду справи полягає в тому, що фактично судовим рішенням, яке набрало законної сили, а також іншими доказами, наданими заявницею у цій справі, встановлено не просто відсутність фінансових правопорушень, виявлених відповідачем, але й доведено факт незаконного використання висновків акта перевірки та спричинення реальних негативних правових наслідків для інших осіб.

У правовій державі одним з найбільш ефективних засобів захисту прав і свобод є судовий захист. 

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом формулювання вимог, передбачених пунктами з першого по шостий частини першої цієї статті.

При цьому за змістом частини другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Обставини, встановлені за наслідком розгляду заяви, не були відомі і не могли бути відомими на момент прийняття Верховним Судом оскаржуваного рішення, і свідчать про порушення контролюючим органом своїх владних управлінських функції, недостовірність висновків, викладених в акті ревізії, а також використання таких висновків не у службових цілях, що спричинило порушення прав інших осіб, серед кола яких ОСОБА_6

Вказане дозволяє прийти до висновку, що встановленими нововиявленими обставинами підтверджено правильність висновків судів попередніх інстанцій щодо безпідставності формулювання відповідних висновків в акті ревізії та наявності реальних негативних правових наслідків для інших осіб.

Зважаючи на приписи частини другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, висновуючись з принципу превалювання сутності над формою, завдань адміністративного судочинства та необхідності дотримання балансу публічних і приватних інтересів (принципу пропорційності), Верховний Суд вважає наявними всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_6, оскільки це забезпечить ефективний судовий спосіб захисту її прав, спрямований на їх швидке та безперешкодне відновлення.

Керуючись статтями 31, 344, 361, 368, 369, Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами задовольнити.

Постанову Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №  826/5608/17 скасувати.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           Р.Ф.Ханова 
Судді:                                                                                                     І.А.Гончарова
                                                                                                    І.Я.Олендер