ПОСТАНОВА
Іменем України

04 жовтня 2018 року 
м. Київ
справа №815/3337/13-а
адміністративне провадження №К/9901/29560/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,
суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,   
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 (суддя Самойлюк Г.П.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017 (колегія суддів у складі: Зуєвої Л.Є., Шевчук О.А., Федусика А.Г.) у справі № 815/3337/13-а за позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до підприємства «СТК Центральне» заснованого на власності об'єднання громадян Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України про стягнення заборгованості, 
 
ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.   Одеси звернулось до суду з адміністративним позовом до підприємства «СТК Центральне» заснованого на власності об'єднання громадян Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просило стягнути заборгованість у розмірі 6623,62 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2013 адміністративний позов задоволено.  

21.03.2017 позивач звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа від 10.09.2013 на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2013 в адміністративній справі № 815/3337/13-а та поновлення строку для його пред'явлення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017, у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред'явлення відмовлено.  

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017 допущено заміну позивача у даній справі управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси його правонаступником - Центральним об'єднанням управління Пенсійного фонду України в м. Одесі. 

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити. В обґрунтування вимог касаційної скарги вказує на те, що листом Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса повідомлено позивача про те, що після завершення виконавчого провадження виконавчий документ було направлено на адресу стягувача простою кореспонденцією, проте останній до них не надходив. 

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав до задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2013 стягнуто з відповідача заборгованість перед позивачем в сумі  6 623,62 грн. на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за  Списком № 2.

Виконавчий лист по адміністративній справі видано 10.09.2013.

Згідно листа Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 31.01.2017 № В-30/1055 після завершення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Одеським окружним адміністративним судом 10.09.2013 у справі № 815/3337/13, виконавчий документ направлено на адресу стягувача простою кореспонденцією. Також зазначено, що станом на 31.01.2017 у відділі відсутнє відкрите виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Заявник стверджує, що виконавчий лист по справі № 815/3337/13-а на їх адресу не надходив.

Водночас, судами попередніх інстанцій встановлено,що в матеріалах справи відсутні докази, що виконавчий лист разом із заявою «про повторне надання на виконання виконавчого листа» від 14.04.2014 № 1758/08, як стверджує заявник, був пред'явлений до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса для примусового виконання рішення суду, що він в подальшому направлявся стягувачу та докази в обґрунтування того, що на адресу заявника не надходив виконавчий лист. Крім того, відсутнє будь-яке рішення державного виконавця, прийняте на підставі виконавчого листа від 10.09.2013 № 815/3337/13-а.

Відмовляючи в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред'явлення до виконання суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що факт втрати виконавчого листа не знайшов свого підтвердження та заявником не зазначено жодного доводу про причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання. 

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, в редакцій, чинній на час звернення позивача до суду з завою) врегульовані питання звернення судових рішень в адміністративних справах до примусового виконання.

Приписами вказаної статті КАС України закріплено, що за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Виконавчий лист видається судом першої інстанції.

Згідно вимог частини першої статті 260 КАС України (в редакцій, чинній на час звернення позивача до суду з завою) замість втраченого оригіналу виконавчого листа адміністративний суд, який видав виконавчий лист, за заявою стягувача або за поданням державного виконавця може видати його дублікат. 

Відповідно до частини першої статті 261 КАС України (в редакцій, чинній на час звернення позивача до суду з завою) стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, умовою для видачі особі, на користь якої прийнято судове рішення, дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання є відповідно втрата останнього та пропуск стягувачем строку пред'явлення його до виконання з причин, що визнані судом поважними. 

При цьому, вирішуючи питання визнання поважними причин пропуску строку, суд повинен перевірити, чи пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, чи поважні причини такого пропуску, що було підставою невчасного звернення за виконанням судового рішення. Зокрема, поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що факт втрати виконавчого листа не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами та заявником не зазначено жодного доводу про причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред'явлення його до виконання. 

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б привести до ухвалення незаконного рішення,  внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017 у справі №815/3337/13-а залишити без змін, а касаційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Головуюча суддя: | | І.Л. Желтобрюх
Судді: | | О.В. Білоус
| | Т.Г. Стрелець