Постанова
Іменем України 
 
06 листопада2018 року
м. Київ
справа № 756/15272/16-к
провадження № 51- 2922 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
захисників                                                  ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва                     від 15 березня 2017 року за обвинуваченням 
ОСОБА_8 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК на підставі ст. 47 КК у зв`язку із передачею її на поруки трудовому колективу ТОВ «Аптекарь», а кримінальне провадження щодо неї закрито. 
Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, ОСОБА_8 , працюючи на посаді провізора аптеки № 54 ТОВ «Аптекарь», 02 листопада 2016 року о 15:45, знаходячись в приміщенні аптеки, що по АДРЕСА_2 , в порушення встановлених правил відпуску лікарських засобів, реалізувала ОСОБА_9 без рецепту три упаковки наркотичного комбінованого лікарського засобу «Солпадеїн», в кількості 36 капсул, які містять у своєму складі кодеїн, загальною масою 0,29 г, що належить до наркотичних засобів, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів контролю. 
Апеляційний суд міста Києва ухвалою від 15 березня 2017 року ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 залишив без зміни. 
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які  їх подали
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись нанеправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_8 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції в резолютивній частині рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності не зазначив наслідків порушення умов передачі її на поруки, тобто звільнив обвинувачену від кримінальної відповідальності без дотримання умов передбачених ст. 47 КК. Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК. 
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу прокурора, а захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили відмовити в задоволенні скарги прокурора й судові рішення щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.
Мотиви Суду
Заслухавши всіх учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КК особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їх клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. 
Згідно з ч. 2 ст. 47 КК у разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції установив, що ОСОБА_8 вперше вчинила злочин середньої тяжкості, який не є корупційним злочином, щиро покаялася у скоєному, а трудовий колектив ТОВ «Аптекарь» на загальних зборах членів цієї організації постановив звернутися з клопотанням до Оболонського районного суду м. Києва про передачу ОСОБА_8 на поруки. При цьому протокол зборів та клопотання трудового колективу містять усі необхідні реквізити, а їх зміст відповідає вимогам ст. 47 КК. 
За результатами розгляду клопотання трудового колективу про звільнення           ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею її на поруки, та встановивши підстави, передбачені ст. 47 КК,  суд першої інстанції постановив ухвалу про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності з цих підстав.
Доводи прокурора про те, що в резолютивній частині ухвали не вказані наслідки порушення умов передачі ОСОБА_8 на поруки - є неспроможними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 47 КК, це не перешкоджає притягненню особи до кримінальної відповідальності у разі порушення таких умов.
Крім того, у клопотанні про передачу ОСОБА_8 на поруки та в рішенні загальних зборів колективу чітко зазначено, що трудовим колективом не неї покладено зобов`язання (заходи) виховного характеру, від виконання (невиконання) яких у подальшому залежатиме настання кримінально-правових наслідків щодо звільнення чи притягнення винної до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. 
При цьому, як убачається з мотивувальної частини оскарженої ухвали,   ОСОБА_8 підтвердила в судовому засіданні, що їй зрозумілі умови звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК та наслідки порушення таких умов.
Аналогічні зазначеним у касаційній скарзі доводи, були ретельно перевірені апеляційним судом і на їх спростування в ухвалі наведено відповідні аргументи. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК. 
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами для скасування судових рішень, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення касаційної скарги прокурора відсутні.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIIIвід 03 жовтня 2017 року, 
ухвалив: 
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 15 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції – без задоволення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                          ОСОБА_3