Постанова
Іменем України
 
25 жовтня 2018 року
м. Київ
 
справа № 211/3485/16
провадження № 61-42828 ав 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача | - | Пророка В. В.,
суддів: | | Висоцької В. С., Фаловської І. М.,
учасники (сторони третейського розгляду):
заявник (відповідач в третейському спорі)
| - | ОСОБА_4 (в судове засідання не з'явився),
заінтересована особа (позивач в третейському спорі)
| - | Публічне акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» (в судове засідання не з'явився),
представник заінтересованої особи
| - | Ружицький Олександр Антонови (в судове засідання не з'явився),
заінтересована особа (відповідач в третейському спорі)
| - | ОСОБА_6 (в судове засідання не з'явився),
заінтересована особа
| - | Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕЮМ» (припинено),
 
розглянув у порядку письмового провадження справу, відкриту за заявою ОСОБА_4 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 19 травня 2011 року в справі № 1630-13/10/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 13 липня 2018 року, постановлену у складі судді Євстафіїва О. К., в місті Чернігові, повний текст якої складений 13 липня 2018 року,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст вимог заявника
 
1.                У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» (далі - ПАТ «АЛЬФА-БАНК») про захист прав споживачів, визнання недійсним пункту кредитного договору і скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 19 травня 2011 року в справі № 1630-13/10/11 за позовом ПАТ «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором (далі - рішення третейського суду при ВГО «ВФС»).
 
2.                Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2017 року виділено в самостійне провадження позовну вимогу ОСОБА_4 про скасування рішення третейського суду при ВГО «ВФС» (а.с. 78-81).
 
3.                Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року справу за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Альфа-Банк» про скасування рішення третейського суду при ВГО «ВФС», треті особи: ОСОБА_6, Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕК» (далі - ТОВ «НЕК»), направлено за підсудністю до Апеляційного суду Чернігівської області (а.с. 83).
 
4.                Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 01 червня 2018 року ОСОБА_4 надано процесуальний статус заявника, а ПАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_6 і ТОВ «НЕК» - процесуальний статус заінтересованих осіб відповідно до розділу VІІІ Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (в редакції, чинній на момент прийняття відповідного судового рішення, далі - ЦПК України), в якому вказано, що учасниками справ про оскарження рішення третейського суду є заявник та заінтересовані особи (а.с. 88).
 
5.                Свою вимогу в частині скасування рішення третейського суду при ВГО «ВФС» ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що 02 серпня 2008 року між нею та Закритим акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» (правонаступником якого є ПАТ «АЛЬФА-БАНК») було укладено кредитний договір (далі - кредитний договір від 02 червня 2008 року). 02 серпня 2008 року між ОСОБА_6 та Закритим акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» було укладено договір поруки для забезпечення виконання ОСОБА_4 її зобов'язань за кредитним договором від 02 червня 2008 року. Предметом застави по кредитному договору від 02 червня 2008 року є автомобіль SUBARU Аутбек, придбаний ОСОБА_4 29 травня 2008 року у ТОВ «НЕК» за договором купівлі-продажу.
 
6.                Пункт 11 кредитного договору від 02 червня 2008 року містить третейське застереження, яке передбачає вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні цього кредитного договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням цього кредитного договору збитків та недійсність цього кредитного договору, у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз».
 
7.                Рішенням третейського суду при ВГО «ВФС» частково задоволено вимоги ПАТ «АЛЬФА-БАНК»: з ОСОБА_4 стягнуто певну заборгованість за кредитним договором від 02 червня 2008 року, у задоволенні вимог до ОСОБА_6 відмовлено.
 
8.                Засідання третейського суду при ВГО «ВФС» було проведене без надання письмових матеріалів з боку ОСОБА_4 і без її особистої участі. Не були з'ясовані причини відсутності ОСОБА_4 у відповідному засіданні, вирішено питання необхідності перенесення розгляду справи на інший час і повторного повідомлення її про час і місце такого розгляду, залучення необхідних письмових матеріалів до справи.
 
9.                Рішення третейського суду при ВГО «ВФС» ухвалене у спорі, який випливає з правовідносин, що регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», а згідно із пунктом 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Закон про третейські суди) ця категорія справ не може вирішуватись третейськими судами.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
10.           Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 13 липня 2018 року ОСОБА_4 поновлено строк на звернення до суду, а її заяву про скасування рішення третейського суду при ВГО «ВФС» задоволено. Вирішено стягнути з ПАТ «АЛЬФА-БАНК» на користь ОСОБА_4 551,20 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.
 
11.           Судове рішення Апеляційного суду Чернігівської області мотивоване тим, що кредитний договір від 02 червня 2008 року є договором споживчого кредиту, а тому на правовідносини, що випливають з нього, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Закон про захист прав споживачів).
 
12.           ОСОБА_4 пропущено встановлений частиною четвертою статті 51 Закону про третейські суди строк для подання заяви про скасування рішення третейського суду, але суд вважає за необхідне його поновити, виходячи з засад верховенства права.
 
13.           11 березня 2011 року частину першу статті 6 Закону про третейські суди було доповнено пунктом 14, який передбачає, що спори про захист прав споживачів не підвідомчі третейським судам. Оскільки оспорюване ОСОБА_4 рішення третейського суду при ВГО «ВФС» ухвалене після набрання чинності зазначеним пунктом Закону про третейські суди, воно є незаконним, а отже в силу пункту 1 частини 3 статті 51 Закону про третейські суди підлягає скасуванню.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
 
14.           У серпні 2018 року представник ПАТ «АЛЬФА-БАНК», РужицькийО. А., подав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду через Апеляційний суд Чернігівської області апеляційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 13 липня 2018 року.
 
15.           В апеляційній скарзі ПАТ «АЛЬФА-БАНК» просить Верховний Суд оскаржуване судове рішення Апеляційного суду Чернігівської області скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути відповідну заяву ОСОБА_4, здійснити перерозподіл судових витрат за результатами апеляційного розгляду.
 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
 
(1) Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
16.           ПАТ «АЛЬФА-БАНК» вважає, що після виділення в окреме провадження вимоги ОСОБА_4 про скасування рішення третейського суду при ВГО «ВФС», ця вимога повинна була розглядатись тим судом, до розгляду в якому вона була пред'явлена, тобто Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Це випливає зі змісту частини58 Конституції України, підпунктів 9 та 11 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України та правового висновку Верховного Суду, викладеного у його постанові від 26 червня 2018 року у справі № 761/20302/17. В зв'язку з цим відповідно до пункту 1 частини третьої статті 376 ЦПК України це є підставою для скасування судового рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 13 липня 2018 року та ухвалення нового судового рішення про повернення заяви.
 
17.           Заява ОСОБА_4 подана з пропущенням строку, встановленого для подання такої заяви статтею 454 ЦПК України, яка має застосовуватись відповідно до змісту підпункту 9 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України. Сплив такого строку без обґрунтування поважності його пропуску є підставою для повернення поданої заяви. Це відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у його постановах від 04 червня 2018 року у справі № 795/305/18-ц, від 04 червня 2018 року у справі № 795/489/18 та від 23 липня 2018 року у справі № 796/54/2018. Апеляційним судом поновлено ОСОБА_4 зазначений строк на підставі засад верховенства права, але відсутні докази пропущення зазначеного строку з поважних причин.
 
18.            Також ПАТ «АЛЬФА-БАНК» вказує на пропущення ОСОБА_4 строку для звернення з відповідною заявою, передбаченого і положеннями 389-1 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-ІV (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, яка діяла до 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України 2004).
 
(2) Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
19.           У жовтні 2018 року ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу ПАТ «АЛЬФА-БАНК». Вона вважає, що ухвала Апеляційного суду Чернігівської області від 13 липня 2018 року відповідає вимогам законодавства та є обґрунтованою, тому ця апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а відповідне судове рішення без змін.
 
20.           На момент набрання чинності ЦПК України 15 грудня 2017 року провадження за позовом ОСОБА_4 було відкрито і розглядалось відповідними судовими інстанціями. Посилання апелянта на те, що заяви про скасування рішень третейських судів, подані до 15 грудня 2017 року, мають розглядатися тими загальними місцевими судами, до яких вони були подані не відповідає змінам, внесеним у ЦПК України.
 
21.           Посилання апелянта на пропуск заявником строку на оскарження рішення третейського суду при ВГО «ВФС» не відповідає обставинам справи, є необґрунтованим та безпідставним. ОСОБА_4 стало відомо про рішення третейського суду при ВГО «ВФС» лише у липні 2016 року. На момент звернення ОСОБА_4 до суду з позовною заявою про захист прав споживачів, визнання недійсним пункту кредитного договору і скасування рішення третейського суду при ВГО «ВФС» діяв ЦПК України 2004, який передбачав можливість поновлення строку на оскарження рішення третейських судів. Суд поновив цей строк, виходячи з засад верховенства права.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
 
22.           Згідно із частиною другою статті 24 та частиною другою статті 351 Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
23.           Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України в порядку письмового провадження розгляд справи здійснюється за наявними у справі матеріалами.
 
24.           Частиною другою цієї статті передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним 372 ЦПК України чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
 
25.           Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (згідно із пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).
 
26.           У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (згідно із частинами четвертою та п'ятою статті 268 ЦПК України).
 
27.           Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
 
28.           Клопотань учасників справи про відкладення розгляду справи до Верховного Суду не надходило. Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується даними від підприємства поштового зв'язку Публічне акціонерне товариство «Укрпошта». В судове засідання учасники справи не з'явились, причини неявки Верховному Суду не повідомили. В зв'язку з цим, Верховний Суд, керуючись зазначеними нормами ЦПК України, розглянув справу в порядку письмового провадження.
 
(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
 
29.           Частиною третьою статті 460 ЦПК України передбачено, що ухвала суду про скасування рішення третейського суду або про відмову в його скасуванні може бути оскаржена в апеляційному порядку, передбаченому для оскарження рішень суду.
 
30.           Згідно із частиною другою статті 24 та частиною другою статті 351 ЦПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
31.           Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (частина перша та друга статті 367 ЦПК України).
 
32.           Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
33.           Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України).
 
34.           Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).
 
35.           Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п'ята статті 263 ЦПК України).
 
36.           Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду допускається. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних правовідносин, крім випадків, передбачених законом (частина четверта статті 4 ЦПК України). Останнє кореспондується зі змістом частини першої статті 21 ЦПК України та частиною першою статті 5 Закону про третейські суди.
 
37.           Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону про третейські суди (частина перша статті 5 Закону про третейські суди).
 
38.           Третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом (абзац п'ятий частини першої статті 2 Закону про третейські суди). Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди (частина перша статті 12 Закону про третейські суди).
 
39.           Відповідно до пункту 11 кредитного договору від 02 червня 2008 року судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в зв'язку з цим кредитним договором, в тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконання або припиненні цього кредитного договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням цього кредитного договору збитків та недійсність (неукладеність) цього кредитного договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» у відповідності до його Регламенту. Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз». Підписанням кредитного договору від 02 червня 2008 року його сторони надали свою згоду на зазначений порядок призначення третейського суду для кожного спору, що може виникнути між ними у зв'язку із цим кредитним договором. Сторони цього кредитного договору домовились, що якщо одна із його сторін письмово не наполягає на іншому, то розгляд їх спору у третейському суді буде проходити виключно на підставі наданих його сторонами письмових матеріалів, без проведення усного слухання і виклику сторін цього кредитного договору.
 
40.           Апеляційним судом Чернігівської областівстановлено, що 02 серпня 2008 року ОСОБА_4 та Закритим акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» (правонаступником якого є ПАТ «АЛЬФА-БАНК») було укладено кредитний договір від 02 червня 2008 року (а.с. 10). За цим кредитним договором ОСОБА_4 отримала кредит в сумі 152 800,00 грн під 16,25 % річних на строк до 02 червня 2015 року на придбання транспортного засобу за окремим договором купівлі-продажу з ТОВ «НЕК». Зазначений кредит є споживчим.
 
41.           На підставі пункту 11 кредитного договору від 02 червня 2008 року Апеляційний суд Чернігівської областівстановив наявність третейської угоди у вигляді третейського застереження про передачу спору, який випливає з умов цього пункту, на розгляд Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз». Кредитний договір від 02 червня 2008 року на момент прийняття третейського суду при ВГО «ВФС» не був визнаний недійсним, а третейське застереження скасованим.
 
42.           19 травня 2011 року Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» у складі судді Кутузова О. В. було  прийнято  рішення в місті Чернігові  у справі  № 1630-13/10/11 за позовом ПАТ «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 02 червня 2008 року. Цим рішенням третейського суду позов ПАТ «АЛЬФА-БАНК» задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 02 червня 2008 року в наступних сумах: 146 938,02 грн - за кредитом, 61 103,32 грн - за відсотками, 8 251,20 грн- за комісією, 392 042,05 грн - за пенею та 99,99 грн судових витрат. У задоволенні вимог ПАТ «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_6 відмовлено (а.с. 38-40).
 
43.           ПАТ «АЛЬФА-БАНК» в апеляційній скарзі вказав Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕЮМ» (далі - ТОВ «ДЕЮМ») у якості правонаступника ТОВ «НЕК», яке на момент подання апеляційної скарги має статус припиненого. Дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджують факт припинення ТОВ «ДЕЮМ» з кодом ЄДРПОУ 33612003 станом на 31 березня 2014 року. Зазначений код ЄДРПОУ відповідає коду ЄДРПОУ ТОВ «НЕК», вказаному у договорі купівлі-продажу ОСОБА_4 відповідного транспортного засобу (а.с. 15-16), що підтверджує зазначену інформацію ПАТ «АЛЬФА-БАНК». Інформація про існування правонаступників цього учасника справи в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня.
 
44.           Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).
 
(1.1) Щодо строку оскарження рішення третейського суду
 
45.           Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом, - встановлюються судом (частина перша статті 67 ЦПК України 2004).
 
46.           Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (частина перша статті 120 ЦПК України).
 
47.           Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку (частина шоста статті 70 ЦПК України 2004).
 
48.           Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку (частина шоста статті 124 ЦПК України).
 
49.           Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку (частини перша та друга статті 72 ЦПК України).
 
50.           Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частини перша та друга статті 126 ЦПК України).
 
51.           Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання. З питань, зазначених у цій статті, судом постановляється ухвала (стаття 73 ЦПК України 2004).
 
52.           Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу (частини один-чотири та шість статті 127 ЦПК України).
 
53.           Заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом (частина друга статті 389-1 ЦПК України 2004).
 
54.           Заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев'яноста днів: 1) стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, - з дня прийняття рішення третейським судом; 2) особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, - з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом. (частина п'ята статті 454 ЦПК України).
 
55.           Обидва зазначені положення ЦПК України 2004 та ЦПК України кореспондують в частині строку подання заяви про оскарження рішення третейського суду змісту частини четвертої статті 51 Закону про третейські суди.
 
56.           Заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала (частина третя статті 389-1 ЦПК України 2004).
 
57.           Заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною п'ятою статті 454 ЦПК України, повертається (згідно з частиною сьомою статті 454 ЦПК України).
 
58.           Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
 
59.           В матеріалах справи відсутнє клопотання ОСОБА_4 про поновлення їй відповідного строку.
 
60.           Апеляційний суд Чернігівської області був позбавлений процесуальної можливості застосовувати частину третю статті 389-1 ЦПК України 2004, однак застосувавши статтю 454 ЦПК України прийняв необґрунтоване рішення про поновлення строку для подання відповідної заяви, здійснивши загальне посилання на принцип верховенства права.
 
61.           Принцип верховенства права є узагальнюючим та потребує пояснення судом в контексті обставин кожної конкретної справи. Загальне посилання Апеляційного суду Чернігівської області на принцип верховенства права як підставу для поновлення строку ОСОБА_4 для подання відповідної заяви є беззмістовним та не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
 
62.           Розглядаючи питання можливості поновлення строку ОСОБА_4 на подання відповідної заяви треба враховувати наступне. В матеріалах справи відсутні докази, які б могли виправдати пропуск ОСОБА_4 зазначеного строку на подання заяви про оскарження рішення третейського суду при ВГО «ВФС». Зокрема, в матеріалах справи не міститься доказів того, що ОСОБА_4 дізналась про дату прийняття рішення третейського суду при ВГО «ВФС» за дев'яносто днів до направлення її позову до зазначеного суду першої інстанції у 2016 році. Натомість, сама ОСОБА_4 направляла Довгинцівському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області докази, які підтверджують направлення їй вимоги ПАТ «АЛЬФА-БАНК» про досудове врегулювання спору (а.с. 30), копії відповідного позову ПАТ «АЛЬФА-БАНК», направленого до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» (а.с. 31-36).
 
63.           ОСОБА_4 у своїй заяві не стверджує, що вона не була повідомлена про зазначений розгляд спору третейським судом при ВГО «ВФС». Натомість, вона зазначає своє бачення того, як вона мала бути залученою до цього розгляду спору третейським судом при ВГО «ВФС», викладене у пункті 8 цієї постанови Верховного Суду. При цьому, ОСОБА_4 сама вказує на необхідність, з її точки зору, саме повторного повідомлення її про розгляд даного спору третейським судом при ВГО «ВФС».
 
64.           Безпосередньо в рішенні третейського суду при ВГО «ВФС» зазначено, що до цього третейського суду надходила заява ОСОБА_4 від 11 травня 2011 року про припинення розгляду цим третейським судом спору у зв'язку з тим, що вона звернулась до суду за захистом своїх відповідних прав, зокрема щодо визнання недійсним пункту 11 кредитного договору від 02 червня 2008 року. Це підтверджує обізнаність ОСОБА_4 про третейській розгляд та її участь у ньому на умовах пункту 11 кредитного договору від 02 червня 2008 року. Даний факт ОСОБА_4 не був спростований.
 
65.           Окремо необхідно звернути увагу на практику ЄСПЛ, згідно якої вирішення питання про поновлення строку оскарження судового рішення перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів. Але такі повноваження є обмеженими. Можливість поновлення строку не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (дивитись, mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
 
66.           У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (дивитись рішення у справі «Пономарьов проти України», заява N 3236/03, пункт 41, рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року).
 
67.           Отже, Апеляційний суд Чернігівської областінеповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, визнав встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків, викладених у його судовому рішенні, обставинам справи. Апеляційний суд Чернігівської області не виконав вимоги статей 126, 127, 454 ЦПК України.
 
68.           Підстави для поновлення ОСОБА_4 строку на оскарження рішення третейського суду при ВГО «ВФС» відсутні.
 
69.           Висновок Верховного Суду не суперечить правовим висновкам Верховного Суду, зробленим у його постановах від 04 червня 2018 року у справі № 795/305/18-ц та № 795/489/18, від 23 липня 2018 року у справі № 796/54/2018.
 
70.           Враховуючи зазначене, Апеляційного суду Чернігівської області від 13 липня 2018 року підлягає скасуванню.
 
(1.2) Щодо повноважень апеляційного суду розглядати заяву
 
71.           Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (частина перша статті 58 Конституції України).
 
72.           Сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду. Заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом (частини перша та друга статті 389-1 ЦПК України 2004).
 
73.           Сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду. Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом (частини перша та третя статті 454 ЦПК України).
 
74.           Суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (згідно із частиною першою статті 11 ЦПК України).
 
75.           Справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією ЦПК України, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією ЦПК України (підпункт 9 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України).
 
76.           Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (підпункт 11 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України).
 
77.           Відповідно до матеріалів справи провадження по заяві ОСОБА_4 було відкрите Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до набрання чинності ЦПК України, тому застосовується підпункт 9 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України. Разом з тим цей пункт не передбачає передачі іншому суду справи, по якій вже відкрите провадження. Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області мав би розглядати справу за новою редакцією ЦПК України.
 
78.           Правовий висновок Верховного Суду, викладений у його постанові від 26 червня 2018 року у справі № 761/20302/17 стосується заяви, провадження за якою не відкрито судом першої інстанції на момент набрання чинності ЦПК України, тому не може бути застосовано до цієї справи.
 
79.           Разом з тим, відповідно до матеріалів справи склад Апеляційного суду Чернігівської області, який розглянув справу, був сформований у відповідності до вимог глави 3 ЦПК України. Підстави для повернення справи до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області були відсутні. Отже, відсутні підстави стверджувати, що заяву розглянуто неповноважним складом суду.
 
80.           Враховуючи зазначене вище та статтю 11 ЦПК України, Верховний Суд прийняв рішення про наступне.
 
(2) Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
 
81.           Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина перша статті 376 ЦПК України).
 
82.           Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, на підставі здійсненої вище оцінки аргументів учасників справи, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність задовольнити апеляційну скаргу ПАТ «АЛЬФА-БАНК»: скасувати ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 13 липня 2018 року та ухвалити нове рішення у справі: відмовити у поновленні ОСОБА_4 строку на оскарження рішення третейського суду при ВГО «ВФС», повернути ОСОБА_4 її заяву про скасування рішення третейського суду при ВГО «ВФС».
 
83.           Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (пункт 1 частини другої статті 141 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).
 
84.           ПАТ «АЛЬФА-БАНК» заявило вимогу про перерозподіл судових витрат. Інші учасники справи не заявляли до відшкодування судові витрати, понесених у зв'язку з апеляційним оскарженням ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 13 липня 2018 року.
 
85.           Відповідно до платіжного доручення від 13 серпня 2018 року № 1485762 ПАТ «АЛЬФА-БАНК» сплачено судовий збір в сумі 528,00 грн за подання апеляційної скарги. ПАТ «АЛЬФА-БАНК» не надало інших розрахунків документально підтверджених судових витрат.
 
86.           Враховуючи зазначений результат розгляду апеляційної скарги ПАТ «АЛЬФА-БАНК» з ОСОБА_4 на користь ПАТ «АЛЬФА-БАНК» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 528,00 грн за подання ПАТ «АЛЬФА-БАНК» апеляційної скарги.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною другою статті 24, статтею 141, частиною другою статті 351, статтями 374, 376, 381, 382, 384, частиною сьомою статті 454, статтею 460 ЦПК України,
 
Постановив:
 
1.    Задовольнити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК».
 
2.    Скасувати ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 13 липня 2018 року.
 
3.    Ухвалити нове рішення у справі. Відмовити ОСОБА_4 у поновленні строку на оскарження рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 19 травня 2011 року в справі № 1630-13/10/11. Повернути ОСОБА_4 її заяву про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнській фінансовий союз» від 19 травня 2011 року в справі № 1630-13/10/11.
 
4.    Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 528,00 грн.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                                      В. С. Висоцька

                                                                                                                      В. В. Пророк

                                                                                                                      І.М. Фаловська