ПОСТАНОВА
Іменем України

11 вересня 2018 року 
Київ
справа №804/767/18
адміністративне провадження №К/9901/54053/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 (головуючий суддя - Голобутовський Р.З.) 
та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 (головуючий суддя - Щербак А.А., судді - Малиш Н.І., Баранник Н.П.) 
у справі  804/767/18
за позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів»
до Дніпропетровської митниці ДФС
про зобов'язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» (далі - Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (далі - Митниця), в якому просило:
- визнати протиправною відмову Митниці щодо повернення надміру сплачених митних платежів, викладену у формі листа від 13.12.2017 за № 2321/10/04-50-19-01;
- зобов'язати Митницю вчинити певні дії, а саме: підготувати висновки про повернення Товариству з державного бюджету надміру сплачених сум митних платежів за митними деклараціями від 04.03.2015 № 110130000/2015/501089, від 07.06.2016 № 110120002/2016/504892, від 08.06.2016 № 110120002/2016/504936, від 19.01.2017 № 110120002/2017/500280, від 30.06.2017 № 110120002/2016/504424.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Митниця безпідставно відмовила Товариству у поверненні надмірно сплачених останнім митних платежів за митними деклараціями від 03.03.2015 № 110130000/2015/501089, від 07.06.2016 № 110120002/2016/504892, від 06.06.2016 № 110120002/2016/504936, від 19.01.2017 № 110120002/2017/500280, від 30.06.2017 № 110120002/2016/504424, оскільки з моменту набрання законної сили судовими рішеннями, якими рішення про визначення коду товару скасовані, правові підстави для сплати митних платежів за кодом згідно з УКТЗЕД, визначеним у скасованих рішеннях митного органу, - нівелюються.
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                   
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 20.02.2018, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018, адміністративний позов задовольнив частково:
- визнав протиправною відмову Митниці щодо повернення надміру сплачених митних платежів, викладену у формі листа від 13.12.2017 за № 2321/10/04-50-19-01;
- зобов'язав Митницю підготувати висновки про повернення Товариству з державного бюджету надміру сплачених сум митних платежів за митними деклараціями № 110130000/2015/501089 від 04.03.2015 та №110120002/2016/504892 від 07.06.2016.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Судові рішення мотивовані тим, що набрання законної сили постановою суду про скасування рішення митниці про визначення коду певного товару, задекларованого раніше за певною митною декларацією, не є підставою для виникнення в імпортера права на повернення обчислених із урахуванням такого рішення надмірно сплачених митних платежів за іншою митною декларацією, за якою ввезено ідентичні товари. 

Не погодившись із ухваленими у справі судовими рішеннями, Товариство звернулося до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій у частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині, яким позовні вимоги задовольнити. При цьому в обґрунтування касаційної скарги позивач послався на доводи, аналогічні тим, що були викладені в позовній заяві.

Відповідач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій.
Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною першою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 30.11.2017 Товариство подало до Митниці заяву за №21-15/763 про повернення надмірно сплачених грошових коштів на загальну суму 387 983,08 грн., сплачених за наступними митними деклараціями: від 04.03.2015 №110130000/2015/501089 на загальну суму 105 659,82 грн., від 07.06.2016 №110120002/2016/504892 на загальну суму 62 700,21 грн., від 08.06.2016 №110120002/2016/504936 на загальну суму 53 741,06 грн., від 19.01.2017 №110120002/2017/500280 на загальну суму 82 776,87 грн., від 30.06.2017 №UA110190/2017/504424 на загальну суму 83 105,12 грн.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач листом від 13.12.2017 №2321/10/04-50-19-01 відмовив у її задоволені з підстав самостійного застосування Товариством рішення від 25.05.2016 № КТ-110000013-0136-2016 при декларуванні інших партій товару за митними деклараціями від 08.06.2016 №110120002/2016/504936, від 19.01.2017 №11012002/2017/500280, від 30.06.2017 №UA110190/2017/504424 та визначення коду товару 2103909000 згідно з УКТЗЕД.

Вважаючи протиправними дії щодо відмови в поверненні надмірно сплачених коштів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що набрання законної сили постановою суду про скасування рішення митниці про визначення коду певного товару, задекларованого раніше за певною митною декларацією, не є підставою для виникнення в імпортера права на повернення обчислених із урахуванням такого рішення надмірно сплачених митних платежів за іншою митною декларацією, за якою ввезено ідентичні товари, тому Митниця обґрунтовано відмовила Товариству в поверненні митних платежів за митними деклараціями від 08.06.2016 № 110120002/2016/504936, від 19.01.2017 №110120002/2017/500280, від 30.06.2017 № 110120002/2016/504424.

Колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. 

За змістом частини восьмої статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про товари, зокрема код товару згідно з УКТЗЕД, а також відомості про нарахування митних та інших платежів, зокрема ставки та суми митних платежів.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже, декларант, здійснивши класифікацію товарів, самостійно визначає та заявляє шляхом подачі митної декларації відповідні ставку та суму митних платежів, які підлягають сплаті до Державного бюджету України.

У свою чергу митний орган, відповідно до статті 69 МК України, здійснює контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД та у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушених правил класифікації товарів має право самостійно класифікувати такі товари.

Системний аналіз наведених норм митного законодавства свідчить про те, що якщо митний орган за результатами митного оформлення товару за певною митною декларацією самостійно не приймав рішення про визначення коду товару і погодився з класифікацією товару, здійсненою декларантом, та, відповідно, самостійно визначеною декларантом сумою митних платежів, то підстави вважати таку суму митних платежів надмірно сплаченою та наявне в імпортера право на їх повернення відсутні. 
Якщо ж саме митний орган прийняв рішення про визначення коду товару, яке в подальшому буде скасовано, то сума надмірно сплачених митних та інших платежів повертається декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статті 301 МК України, статті 43 ПК України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженим наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007. 

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивач, здійснюючи митне оформлення товарів, у митних деклараціях від 08.06.2016 № 110120002/2016/504936, від 19.01.2017 №110120002/2017/500280, від 30.06.2017 № 110120002/2016/504424 самостійно визначив код товару згідно з рішенням Митниці про визначення коду товарів від 25.05.2016 № КТ-110000013-0136-2016, яке зазначено в графі 44 кожної декларації.

Таким чином, з огляду на те, що по зазначених митних деклараціях позивач самостійно визначив та сплатив суму митних платежів, а Митниця, відповідно, здійснила митне оформлення шляхом підтвердження заявлених Товариством даних, то такі суми митних платежів не є надмірно сплаченими, у зв'язку з чим позивач не  має права на їх повернення. 

Доводи Товариства про те, що він зобов'язаний був застосовувати рішення про визначення коду товарів від 25.05.2016 № КТ-110000013-0136-2016 при наступних декларуваннях ідентичного товару за іншими митними деклараціями колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно з приписами статті 257 МК України, пункту 54.1 статті 54 ПК України декларант самостійно визначає та заявляє шляхом подачі митної декларації відповідні ставку та суму митних платежів, які підлягають сплаті до Державного бюджету України, попередньо здійснивши класифікацію товару.

Разом з тим, скасування у судовому порядку рішення про визначення коду товарів від 25.05.2016 № КТ-110000013-0136-2016 свідчить про наявність у позивача підстав для повернення надмірно сплачених митних платежів за оформлений згідно з митною декларацією від 07.06.2016 № 110120002/2016/504892 товар, відносно якого, як вбачається з матеріалів справи, й приймалось вказане рішення про визначення коду товарів, та не дає права Товариству на повернення обчислених із урахуванням такого рішення надмірно сплачених митних платежів за іншими митними деклараціями, за якими ввезено ідентичні товари.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій, що набрання законної сили постановою суду про скасування рішення митниці про визначення коду певного товару, задекларованого раніше за певною митною декларацією, не є підставою для виникнення в імпортера права на повернення обчислених із урахуванням такого рішення надмірно сплачених митних платежів за іншою митною декларацією, за якою ввезено ідентичні товари.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права; у них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правових наслідків є правильними, натомість доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» залишити без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                     І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                         І.Я. Олендер

                                                                                                            Р.Ф. Ханова