Постанова
Іменем України
 
03 жовтня 2018 року
 
м. Київ
 
справа № 722/546/15-ц
 
провадження № 61-11659св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
 
суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,   
 
позивач - керівник Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Дністровського-Прутського басейнового управління водних ресурсів,
відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна екологічна інспекція у Чернівецькій області, Ломачинецька сільська рада Сокирянського району Чернівецької області, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області, у складі судді Одинака О. О., від 15 січня 2018 року,

 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2015 року керівник Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Дністровсько-Прутського басейнового управління водних ресурсів звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна екологічна інспекція у Чернівецькій області, Ломачинецька сільська рада Сокирянського району Чернівецької області, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.
 
Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області, у складі судді Римлянської Г. О., від 13 грудня 2017 року у задоволенні позову керівнику Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області відмовлено.
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Чернівецької області звернувся до суду з апеляційною скаргою.
 
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 15 січня 2018 року заступнику прокурора Чернівецької області відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга подана заявником з пропуском строку на апеляційне оскарження, а підстави для поновлення строку є неповажними. Прокурор був присутнім під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду першої інстанції. З аудіозапису судового засідання вбачається, що судом повідомлено осіб, які брали участь у справі, про можливість отримати повний текст судового рішення 18 грудня 2018 року.
 
У касаційній скарзі заступник прокурора Чернівецької області просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.
 
Доводи касаційної скарги зводяться до того, що прокурор не брав участь під час проголошення судом вступної та резолютивної частини. Копія рішення суду (вступної та резолютивної частини) отримана прокурором 20 грудня 2017 року, також отриманий 20 грудня 2017 року і повний текст судового рішення, а апеляційна скарга направлена через поштове відділення                  29 грудня 2017 року, тобто у межах строків, передбачених статтею 294 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції).
 
Відзиву на касаційну скаргу не находило.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенції) таке право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Для того, щоб доступ до суду був ефективним особа повинна мати чітку практичну можливість подання скарги, а тлумачення законодавства не повинно бути надто суворим, не порушувати саму сутність права.
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2017 року у задоволенні позову керівнику Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області відмовлено.
 
Районним судом було проголошено вступну та резолютивну частину рішення 13 грудня 2017 року.
 
Відповідно до пункту 14 Перехідних положень ЦПК України судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
 
У частині третій статті 297 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції) визначено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
 
У порушення статті 297 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції), апеляційний суд, визнавши причини для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними, не залишив апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області без руху. Таким чином, ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження не відповідає вимогам процесуального законодавства. 
 
Згідно із частиною першою статті 218 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) рішення суду або його вступна та резолютивна частини проголошуються негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Головуючий роз'яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення суд повідомляє, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду.
 
Відповідно до статті 222 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) копії повного рішення суду видаються особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення, особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин.
 
У разі якщо недотримання строків апеляційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, зокрема особі не надіслана протягом строку на апеляційне оскарження копія повного тексту рішення суду першої інстанції, то ця обставина може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.
 
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 08 лютого 2017 року у справі № 6-3102цс16. 
 
У процесуальному законі визначений строк розумного проміжку часу, протягом якого за звичайних умов учасник справи матиме можливість скласти і подати апеляційну скаргу на судове рішення; такий строк визнається об'єктивно необхідним для вчинення такої процесуальної дії, якщо сторона діє добросовісно та зважено.
 
Під час оцінки наведених у апеляційній скарзі прокурора обставин судом апеляційної інстанції не встановлено, чи був прокурор присутнім у судовому засіданні під час саме проголошення вступної та резолютивної частин рішення суду першої інстанції (згідно журналу судових засідань 
від 13 грудня 2017 року суд видалився до нарадчої кімнати об 11:52:24, а вступна та резолютивна частини рішення проголошена об 15:04:44 
(а. с. 40-44). У матеріалах справи відсутня розписка прокурора про отримання копії вступної та резолютивної частини рішення від 13 грудня 2017 року, а повний текст оскарженого рішення суду першої інстанції позивач отримав лише 20 грудня 2017 року, що унеможливило своєчасне звернення до суду із апеляційною скаргою у визначений законом строк, проте апеляційний суд не надав оцінки вказаним обставинам та дійшов безпідставного висновку, що причини пропуску прокурором строку на апеляційне оскарження є неповажними.
 
Конституцією України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини перша та друга статті 55 Конституції України). Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.
 
Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовим висновком, сформульованим Конституційним Судом України, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України 
від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень у контексті положень частин першої, другої статті 55, 
пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожної особи на звернення до суду.
 
Ураховуючи зазначене, Верховний Суд не погоджується з висновками апеляційного суду у цій справі про те, що наведені заступником прокурора Чернівецької області у апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними. 
 
Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
 
За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи до апеляційного суду для продовження розгляду.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області задовольнити. 
 
Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 15 січня 2018 року скасувати, справу передати до Апеляційного суду Чернівецької області для продовження розгляду.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                       Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                                   О. В. Білоконь
 
                                                                                                                 Б. І. Гулько 
 
        Є. В. Синельников
 
         С. Ф. Хопта