ПОСТАНОВА
Іменем України

25 вересня 2018 року 
м. Київ
справа №826/3714/16
адміністративне провадження №К/9901/9714/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 826/3714/16
за позовом громадської організації «Центр охорони довкілля» (далі - Громадська організація) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Юніверсал Ложистік», Публічне акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ», Державне підприємство «Спеціалізована державна експертиза організація - Центральна служба української державної будівельної експертизи», про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ТОВ «Юніверсал Ложистік»
на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року у складі Горяйнова А.М. - 
ВСТАНОВИВ:
Окружний адміністративний суду міста Києва ухвалою від 14 квітня 2016 року частково задовольнив заяву Громадської організації про забезпечення доказів та призначено судово-технічну експертизу. 
Не погоджуючись із судовим рішенням, ТОВ «Юніверсал Ложистік» оскаржило його в апеляційному порядку.
Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25 травня 2016 року на підставі пункту 1 частини п'ятої статті 189 Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відмовив у відкритті апеляційного провадження за вказаною скаргою третьої особи з мотивів того, що КАС України не передбаченого апеляційне оскарження ухвали суду про призначення судово-технічної експертизи.
08 червня 2016 року ТОВ «Юніверсал Ложистік» звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Касаційна скарга мотивована тим, що з ухвалу про забезпечення доказів може бути оскаржено.
Вищий адміністративний суд України ухвалою 13 червня 2016 року року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.
21 вересня 2016 року від Громадської організації до суду касаційної інстанції надійшли заперечення на касаційну скаргу ТОВ «Юніверсал Ложистік», в яких позивач просить залишити останню без задоволення з огляду на законність оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.
15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.
Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).
Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
За перевіркою матеріалів справи, предметом апеляційного оскарження була ухвала суду першої інстанції про призначення судово-технічної експертизи за заявою позивача про забезпечення доказів.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвали суду про призначення судово-технічної експертизи не підлягають оскарженню в апеляційному порядку.
Разом з цим, колегія суддів Касаційного адміністративного суду зазначає, що способи забезпечення доказів визначені у статті 74 КАС України (в редакції, яка була чинної на час постановлення ухвали суду першої інстанції). Одним із способів забезпечення доказів є призначення експертизи.
Згідно з частиною п'ятою статті 75 КАС України питання про забезпечення доказів вирішується ухвалою, яку може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.
Аналогічний правовий підхід щодо можливості оскарження ухвал про забезпечення доказів та можливості забезпечення доказів шляхом призначення експертизи міститься у статтях 115, 117 КАС України (в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року).
Відповідно до частини другої статті 185 КАС України (у редакції, що діяла на момент постановлення ухвали судом апеляційної інстанції) ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України. Заперечення на інші ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.
Змістом КАС України (у редакції, що діяла на момент постановлення ухвали судом апеляційної інстанції) встановлювалися наступні випадки, коли ухвали суду першої інстанції могли бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду: 1) про залишення позовної заяви без руху (частина п'ята статті 108); 2) про повернення позовної заяви (частина п'ята статті 108); 3) про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі (частина четверта статті 109); 4) щодо передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого (частина третя статті 22); 5) щодо забезпечення доказів (частина п'ята і сьома статті 75); 6) про відмову в поновленні чи продовженні пропущеного процесуального строку (частина третя статті 102); 7) щодо забезпечення адміністративного позову (частина шоста статті 118); 8) про залишення позовної заяви без розгляду (частина друга статті 155); 9) про зупинення провадження у справі (частина четверта статті 156); 10) про закриття провадження у справі (частина третя статті 157); 11) щодо судових витрат (частина друга статті 98); 12) про відмову в ухваленні додаткового судового рішення (частина п'ята статті 168); 13) щодо внесення виправлень у судове рішення (частина третя статті 169); 14) щодо роз'яснення судового рішення (частина шоста статті 170); 15)щодо звернення постанови до негайного виконання (частина четверта статті 256); 16) щодо виправлення помилки у виконавчому листі, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим листом (частина п'ята статті 259); 17) щодо видачі дубліката виконавчого листа (частина третя статті 260); 18) щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання (частина четверта статті 261); 19) щодо визнання мирової угоди, укладеної на стадії виконання судового рішення (частина п'ята статті 262); 20) щодо прийняття відмови стягувача від примусового виконання (частина п'ята статті 262); 21) щодо відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення (частина третя статті 263); 22) щодо заміни сторони виконавчого провадження (частина третя статті 264); 23) щодо повороту виконання судового рішення (частина п'ята статті 265); 24) окремі ухвали (частина третя статті 166); 25) додаткові ухвали (частина п'ята статті 168), однак лише стосовно питань, ухвали з яких може бути оскаржено.
Отже, ухвала суду першої інстанції про забезпечення доказів може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.
Таким чином, суд апеляційної інстанції незаконно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ, оскільки ухвала суду першої інстанції про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до апеляційного суду для продовження розгляду.
Керуючись статтями 345, 353, 356 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Ложистік» задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2016 року скасувати, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик
М.М. Гімон ,
Судді Верховного Суду