Постанова
Іменем України
 
07 листопада 2018 року 
м. Київ
справа № 401/2098/16-ц
провадження № 61-13495св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:
 
головуючого - Стрільчука В. А.,
суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя - доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,        
учасники справи:
позивач - ОСОБА_3,
відповідач - Спільне підприємство товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2016 року у складі судді: Письменний О. А.,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом доСпільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі - СП ТОВ «Світловодськпобут») про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди та зобов'язання вчинити дії.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від               06 вересня 2016 року звільнено ОСОБА_3 від сплати судового збору. 
Ухвала суду мотивовано тим, що на підтвердження свого майнового стану позивачем надано відповідні документи, що є достатніми для звільнення від сплати судового збору.
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від                13 жовтня 2016 року в позові ОСОБА_3 відмовлено. Судові витрати віднесено на рахунок держави.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року визнано неподаною та повернуто з тих підстав, що заявник не усунув її недоліки, а саме: несплатив судовий збір у розмірі 1 818,96 грн. Роз'яснено особі, яка подала скаргу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
28 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2016 року в частині стягнення судового збору за подання апеляційної скарги.
10 лютого 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3
Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2018 року вказану цивільну справу призначено до судового розгляду. 
22 березня 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2016 року та вирішити питання по суті, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції не взяв до уваги, що він є особою похилого віку (70 років), нагороджений урядовими нагородами, пенсіонером та має статус ветерана праці. Крім того, у нього скрутне матеріальне становище та йому відмовлено у субсидії у зв'язку з тим, що він не прописаний у квартирі, яку купив за позичені кошти, на проживання з пенсії залишається лише 150 грн, він є самотнім пенсіонером, а також за станом здоров'я не може працювати (двостороння грижа). Його пенсія становить 1657, 09 грн.
Заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги                пункт 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у частині, що стосується звільнення від сплати судового збору.
Апеляційний суд не взяв до уваги, що у зв'язку з його майновим станом, ухвалою Світловодського міськрайонного Кіровоградської області від 06 вересня 2016 року, відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України 2004 року, його звільнено від сплати судового збору. Крім того, з його пенсії проводяться відрахування за виконавчими листами у сумі 331,42 грн та сплачується ним кредит у розмірі 1000 грн за викраденими коштами, про що свідчить його заява.
Ухвала апеляційного суду оскаржується в частині залишення апеляційної скарги без руху у зв'язку з несплатою суми судового збору.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги  Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з огляду на таке.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.
Статтею 3 ЦПК України 2004 року, чинного на час постановлення оскаржуваної ухвали, визначено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною другою статті 297 ЦПК України 2004 року до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 ЦПК України 2004 року, а також у разі несплати судового збору застосовуються положення статті 121 ЦПК України 2004 року.
Відповідно до приписів статті 121 ЦПК України 2004 року, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Залишаючи апеляційну скаргу без руху у зв'язку з несплатою судового збору, апеляційний суд послався на те, що з 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1 378,00 грн, тому відповідно до підпунктів 1, 2, 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при подачі апеляційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 606,32 грн (за вимогу майнового характеру) та 1 212, 64 грн (за дві вимоги немайнового характеру), на загальну суму 1 818, 96 грн.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Суд апеляційної інстанції врахував зазначені норми права та підставно запропонував позивачу сплатити судовий збір, залишив без руху апеляційну скаргу, а 11 січня 2017 року визнав апеляційну скаргу неподаною і повернув її заявнику, що не перешкоджає ОСОБА_3 повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою.
Доводи касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що він є особою похилого віку, пенсіонером, має статус ветерана праці та відповідно до ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2016 року звільнений від сплати судового збору у зв'язку з його скрутним матеріальним становищем не заслуговують на увагу суду, з огляду на таке.
Пільги щодо звільнення від сплати судового збору встановлені статтею 5 Закону України «Про судовий збір». Наведений у зазначеній нормі перелік осіб, які мають право на зазначені пільги, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. 
Право доступу до правосуддя, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, може зазнавати обмежень, що застосовуються на розсуд держави-члена. Суд повинен встановити «розумну пропорційність» зазначених обмежень меті їх запровадження, а також з'ясувати, чи не звужується вказане право в результаті їх застосування (справа «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії» від 23 червня 1995 року).
Подавши до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, заявник не порушував питання щодо звільнення його від сплати судового збору та не подав до суду відповідного клопотання у порядку частини першої статті 82 ЦПК України 2004 року ні під час подачі апеляційної скарги, ні після отримання ним копії ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2016 року про усунення недоліків апеляційної скарги. 
Постановляючи ухвалу про залишення без руху апеляційної скарги              ОСОБА_3 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року, апеляційний суд, керуючись частиною другою статті 297 ЦПК України 2004 року правильно виходив із того, що заявник не сплатив судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».
Посилання заявника на те, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги               пункт 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки від сплати в усіх інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб є безпідставними, оскільки не розповсюджується на спірні правовідносини.
Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 щодо безпідставного не врахування судом апеляційної інстанції проведення відрахувань із його пенсії за виконавчими листами на підставі судового рішення та сплати кредитних коштів не заслуговують на увагу, оскільки такі обставини могли бути враховані судом при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору за умови подання відповідного клопотання.
За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваної  ухвали апеляційного суду - без змін.
Керуючись статтями 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2016 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | В. А. Стрільчук
Судді: | В. О. Кузнєцов
| А. С. Олійник
| О. В. Ступак
| Г. І. Усик