ПОСТАНОВА
Іменем України

25 жовтня 2018 року 
Київ
справа №816/1840/17
адміністративне провадження №К/9901/28409/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Бевзенка В. М., 
                                                                 Шарапи В.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області
на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року (головуючий суддя - Слободянюк Н.І.)
та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2018 року (головуючий суддя - Катунов В.В., судді - Ральченко І.М., Бершов Г.Є.)
у справі № 826/1840/17
за позовом ОСОБА_1
до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області
про скасування рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну, -
в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.
Короткий зміст позовних вимог.
1.          В жовтні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (далі - відповідач, УДМС України, скаржник), в якому просив скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 31 травня 2017 року № 35 про скасування дозволу на імміграцію в Україну.                                                                        
Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій.
2.          Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року, частково зміненою в мотивувальній частині постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про скасування рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну, задоволено.
2.1.          Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 31 травня 2017 року № 35.
2.2.          Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (ідентифікаційний код 37829297, м. Полтава, вул. Пушкіна, 63) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.  
3.          Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем не наведено законних та обґрунтованих підстав для скасування дозволу на імміграцію. Крім того, суди вказали, що оскільки оскаржуване рішення прийнято з порушенням Порядку скасування дозволу на імміграцію, то воно не може вважатися законними та підлягає скасуванню. Суд апеляційної інстанції, крім того, вказав, що суд першої інстанції, правильно вирішивши по суті спір, дійшов помилкового висновку про те, що дії позивача направлені на незаконний перетин державного кордону України поза пунктом пропуску не загрожують національній безпеці України, а лише становлять загрозу національній безпеці Угорщини. Тому зазначені висновки. На думку суду апеляційної інстанції, підлягають виключенню з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).
4.          23 лютого 2018 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2018 року, в якій скаржник, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
5.          В обґрунтування поданої касаційної скарги Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області вказує на те, що судами попередніх інстанцій не враховано вживання відповідачем усіх заходів щодо з`ясування обставин у справі. Так, зокрема, скаржником було направлено запит до Служби безпеки України як уповноваженому органу з питань національної безпеки України, здійснено вихід за адресою, вказаною позивачем у відповідній заяві. Також суди дійшли помилкового висновку про порушення строків прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію, оскільки дані строки слід обчислювати з моменту отримання подання СБУ про скасування позивачу посвідки на постійне проживання.
6.          Позивачем не надано до суду відзиву на касаційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду по суті.
7.          Ухвалою Верховного Суду від 03 березня 2018 року за даною касаційною скаргою відкрито касаційне провадження.
8.          Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області призначено до касаційного розгляду в попередньому судовому засіданні.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ. 

9.          ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Республіки Ірак. 
10.          31 серпня 2012 року позивачу видано посвідку на тимчасове проживання в Україні серії ПЛ № 107/2012.

11.          25 липня 2014 року між громадянином Республіки Ірак ОСОБА_1 та громадянкою України ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, про що у Книзі реєстрації шлюбів 25 липня 2014 року зроблено актовий запис за № 968. Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 ОСОБА_1 є батьком громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
12.          11 березня 2016 року Управлінням державної міграційної служби України в Полтавській області прийнято рішення про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Іраку ОСОБА_1.

13.          Дозвіл на імміграцію в Україну виданий позивачу 16 березня 2016 року строком до 11 березня 2017 року.

14.          04 квітня 2016 року позивач отримав посвідку на постійне проживання в Україні НОМЕР_3.

15.          31 травня 2017 року Управлінням Державної міграційної служби України в Полтавській області прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянина Іраку ОСОБА_1 за № 35 на підставі пунктів 3 та 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію».

16.          Рішення про скасування ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну від 31 травня 2017 року № 35 прийняте Управлінням ДМС України у Полтавській області на підставі клопотання про скасування посвідок на проживання Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Прикордонної служби України від 25 січня 2017 року № 27/-1025.
17.          За змістом цього клопотання 26 червня 2016 року громадянин Іраку ОСОБА_1 намагався незаконним шляхом перетнути кордон України з Угорщиною, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі постанови Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 2016 року у справі № 297/3069/16-п.

18.          10 лютого 2017 року Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області звернулося до Управління Служби безпеки України у Полтавській області за інформацією щодо можливості застосування до громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 положення статті 7 Закону України «Про основи національної безпеки України».
19.          Листом від 04.04.2017 за № 66/2/7-3233 Управління СБУ в Полтавській області повідомило Управління ДМС України в Полтавській області про доцільність розгляду питання про скасування посвідки на постійне проживання громадянину Іраку ОСОБА_1.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
20.          Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
21.          Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначаються Законом України «Про імміграцію» від 07.06.2001 № 2491-III (далі - Закон № 2491-III).
22.          Пункт 1 частини 3 статті 4 Закону № 2491-III: дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України.
23.          Абзац 6 пункту 19 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983 (далі - Порядок № 1983): Іммігранти, які отримали посвідки, повинні зареєструватися за місцем постійного проживання, а у разі зміни місця проживання перереєструватися в порядку, встановленому для громадян України.
24.          Пункт 18 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на постійне проживання, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 № 251 (далі - Порядок № 251): Посвідка на постійне проживання скасовується територіальним органом або підрозділом ДМС, який її видав, у разі скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статей 12 і 13 Закону України "Про імміграцію".
25.          Пункт 3 частини 1 статті 12 Закону № 2491-III: Дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні.
26.          Пункт 21 Порядку № 1983: Дозвіл на імміграцію скасовується органом за місцем його видачі. Питання щодо скасування дозволу вправі порушити орган внутрішніх справ, інший орган виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.
27.          Пункт 22 Порядку № 1983: Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу за місцем прийняття рішення про надання такого дозволу.
28.          Пункт 23 Порядку № 1983: ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
29.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
30.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
31.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
32.          Аналізуючи норми абзацу 6 пункту 19 Порядку № 1983, а також пункту 13 Порядку № 251, Суд зазначає про прямий обов'язок іноземця, що отримав посвідку у разі зміни місця проживання перереєструватися в порядку, встановленому для громадян України. Приписи даних норм виконано позивачем без застережень, про що свідчать відмітки в його паспорті та посвідці на постійне проживання, що знаходяться в матеріалах справи, датовані 20.04.2016 (відмітка про реєстрацію за новою адресою - пров. Шевченка, 3/57 м.Полтава). Відтак, посилання відповідача на належне вжиття заходів, передбачених Порядком № 1983 в частині витребування пояснень позивача в ході проведення процедури з питань скасування дозволу на імміграцію (вихід на його попереднє місце реєстрації - вул. Макаренка, 3/4 м.Полтава), а також направлення повідомлення про прийняте рішення про скасування позивачу дозволу на імміграцію від 31.05.2017 за тією ж - таки адресою, оскільки іншої адреси не значилося у матеріалах його особової справи, не приймаються до уваги Судом касаційної інстанції.

33.          Суд також зауважує, що неналежне повідомлення ОСОБА_1 про оскаржуване рішення, а також про розгляд питання про скасування дозволу на імміграцію позбавило можливості позивача брати участь у даній процедурі та надавати пояснення, які б слугували складовою частиною інформації, на підставі результату аналізу якої відповідач повинен прийняти відповідне рішення.  
34.          Доводи відповідача про відсутність порушення процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію, передбаченої пунктом 21 Порядку № 1983 в частині перевищення місячного строку її розгляду, оскільки відлік зазначеного строку слід розпочинати від дати отримання листа Управління Служби безпеки України в Полтавській області про доцільність розгляду питання про скасування посвідки на постійне проживання позивачу(05.04.2017), а не від дати отримання відповідачем клопотання Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального Управління Державної прикордонної служби України про скасування посвідок на тимчасове проживання (06.02.2017), спростовуються датою винесення рішення відповідачем - 31.05.2017, що, однозначно, перевищує місячний термін розгляду даного питання та підтверджує порушення процедури його розгляду.

35.          Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає зазначені в касаційній скарзі доводи Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області безпідставними та правомірно спростованими судами першої та апеляційної інстанцій, а висновки судів - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

36.          Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
37.          Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
38.          Керуючись статтями 341, 343, п.1 ч.1.ст.349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В :
39.          Касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області залишити без задоволення.
40.          Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2017 року, змінену постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2018 року - залишити без змін.
41.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                      Н.А. Данилевич          
Судді                                                                                           В. М. Бевзенко 
                                                                                          В.М. Шарапа