Постанова
іменем україни
 
25 вересня 2018 року
м. Київ
справа № 793/2623/15-к
провадження № 51–1598км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палатиКасаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
з участю:
секретаря                            ОСОБА_4 , 
прокурора                           ОСОБА_5 ,          
засудженого                       ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
захисника                            ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 6 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області               від 7 лютого 2017 року в судовому провадженні за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14 червня 2002 року.
Обставини справи та зміст оскаржуваних судових рішень. 
Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 14 червня 2002 року ОСОБА_6 засуджено за злочини, передбачені ст. 69, пунктами «а», «ж» ст. 93, ст. 17 – пунктами «а», «г», «ж» ст. 93,  ч. 3 ст. 142, ч. 1 ст. 42 Кримінального кодексу України у редакції 1960 року до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є його власністю.
На даний час ОСОБА_6 відбуває призначене покарання в місцях позбавлення волі.
14 грудня 2015 року засуджений ОСОБА_6 в порядку глави 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) звернувся до місцевого суду з заявою про перегляд вказаного вирокуза нововиявленими обставинами.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 6 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області         від 7 лютого 2017 року, засудженому відмовлено в задоволенні заяви.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На думку засудженого, оскільки вирок щодо нього був постановлений судом у складі двох суддів та трьох народних засідателів, то його заяву про перегляд цього вироку за нововиявленими обставинами відповідно до положень ч. 7 ст. 31, ч. 1           ст. 384, ч. 1 ст. 466 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК)повинен був розглядати суд присяжних. Натомість вказана заява була розглянута місцевим судом у складі трьох професійних суддів, тобто судом кількісний склад якого не відповідає складу того суду, який постановив вирок.
Крім того, стверджує про порушення судом першої інстанції права на захист, оскільки під час судового розгляду суд обмежив його у конфіденційному спілкуванні із захисником, внаслідок чого ним не було з`ясовано правову позицію свого захисту та бачення захисника щодо цього, захист з боку якого, на його думку, не здійснювався ефективно та носив формальний характер. 
Вважає, що при апеляційному перегляді ухвали місцевого суду суд апеляційної інстанції допущені порушення не усунув, а тому усі постановлені в справі рішення підлягають скасуванню.

Позиція учасників судового провадження
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 вимоги касаційної скарги підтримали.
Прокурор ОСОБА_5 просила у задоволенні касаційної скарги відмовити.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь головуючого, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів судового провадження, кримінальна справа щодо ОСОБА_6 розглядалась судом, який постановив вирок, у порядку КПК 1960 року в складі двох суддів та трьох народних засідателів.
Із заявою про перегляд цього вироку за нововиявленими обставинами ОСОБА_6 звернувся до місцевого суду 14 грудня 2015 року, тобто вже під час дії нового КПК у редакції 2012 року, нормами якого інституту народних засідателів не передбачено.
За правилами ч. 1 ст. 5 КПКпроцесуальна дія проводиться, апроцесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 31 КПК (у редакції станом на день звернення засудженого ОСОБА_6 до суду із вказаною заявою),перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами здійснюється судомодноособово або колегіально.
Згідно з вимогами ст. 35 КПК, матеріали кримінального провадження, скарги, заяви клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка визначає конкретного суддю або колегію суддів для їх розгляду.
Як вбачаєтьсяз протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 лютого 2016 року,для розгляду заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами автоматизованою системою документообігу суду було визначено колегію у складі трьох професійних суддів, якою у подальшому здійснювався  судовий розгляд справи та постановлялосьсудове рішення.
При цьому доводи касаційної скарги засудженого про те, що, як він вважає, його заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами повинен був розглядати суд присяжних не узгоджуються із вимогами закону, оскільки інститут суду присяжних був започаткований лише положеннями КПК 2012 року, у той час, як кримінальна справа щодо нього розглядалась за правилами КПК 1960 року, нормами якого розгляд справи судом присяжних передбачено не було.
Виходячи з наведеного колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю позиції засудженого про те, що розгляд справи у суді першої інстанції здійснювався незаконним складом суду.  
Не знайшли свого підтвердження при перевірці касаційним судом і доводи засудженого про порушення права на захист.
Як вбачається з матеріалів справи, 12 лютого 2016 рокугр. ОСОБА_8 , яка є матір`ю    засудженого, було укладено договір про надання правової допомоги із захисником ОСОБА_9 .. При цьому розгляд справи судом не був розпочатийу зв`язку із клопотанням засудженого про особисту участь у розгляді справи та необхідністю його переміщення з місць позбавлення волі до Черкаського слідчого ізолятора.
27 травня 2016 року ОСОБА_8 було укладено договір про надання правової допомоги із захисником  ОСОБА_10 ..При цьому розгляд справи судом першої інстанції знову був відкладений у зв`язку із задоволенням заяви засудженого ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами кримінальної справи.
У присутності захисника ОСОБА_10 засуджений 12, 15, 25 і 28 липня, а також10 та 17 серпня 2016 року ознайомлювався з матеріалами справи.
21 листопада 2016 року за клопотанням ОСОБА_6 ухвалою колегії суддів місцевого суду йому було призначено захисника з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної  вторинної правової допомоги – адвоката   ОСОБА_11 ..
Під час розгляду справи в судовому засіданні 6 грудня 2016 рокуколегія суддів за клопотанням сторони захисту оголосила в судовому засідання перерву, щоб надати засудженому необхідний час і можливість поспілкуватися із захисником ОСОБА_11 для узгодження своєї позиції. Після закінчення перерви та повернення колегії суддів у зал судових засідань засуджений ОСОБА_6 на запитання головуючого відповів, що стратегія захисту між ним та захисником ОСОБА_11 узгоджена і необхідності у більш тривалому спілкуванні між ними немає, після чого суд перейшов до розгляду справи по суті (т. 1 а.с. 218-219).
В судовому засіданні при розгляді заяви ОСОБА_6 захисник ОСОБА_11 повністю підтримав позицію засудженого (т. 1 а .с. 221).
Суд першої інстанції не обмежував засудженого у його праві заявляти клопотання. Усі клопотання ОСОБА_6 були розглянуті судом з дотриманням вимог процесуального закону.
При перегляді ухвали місцевого суду за аналогічними доводами апеляційної скарги засудженого суд апеляційної інстанції встановив, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням вимог закону та надав на ці доводи вичерпні відповіді навівши у своїй ухвалі конкретні мотиви якими він керувався і з яких він виходив приймаючи таке рішення.
Ухвала апеляційного суду є належно умотивованою та обґрунтованою і за змістом   відповідає вимогам статей 370 та419 КПК. 
Під час перевірки цих судових рішень судом касаційної інстанції не встановлено порушень норм матеріального або процесуального права, які б тягнули за собою їх зміну чи скасування, а тому підстав для задоволення касаційної скарги засудженого колегія суддівне вбачає.
Керуючись статтями  433, 434, 436, 441 та п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення»  КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційнускаргузасудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 6 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 7 лютого 2017 року у справі за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 14 червня 2002 рокущодо нього - без змін.
Постанова остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                ОСОБА_3