Постанова
Іменем України
 
03 жовтня 2018 року
м. Київ
 
справа № 198/407/16-ц 
 
провадження № 61-12609св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:  
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)
 
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»,
відповідач - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
треті особи: Юр'ївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_3,
 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2017 року у складі суддів: Пономарь З. М., Баранніка О. П., Посунся Н. Є.,
 
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У червні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»  (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із позовом, в якому просило виключити автомобіль «VOKSWAGEN PASSAT В7», 2012 року випуску, НОМЕР_2, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1, з акта опису та арешту, звільнити його з-під арешту та передати автомобіль йому для виконання Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог товариство посилалось на те, що вказаним рішенням на автомобіль «VOKSWAGEN PASSAT В7», НОМЕР_2, звернуто стягнення як на предмет застави на погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» на загальну суму 458 459 грн 51коп. Однак у виконанні судового рішення товариству створюються перешкоди тим, що вказаний автомобіль 03 вересня 2015 року державним виконавцем описаний, арештований та переданий на зберігання іншому стягувачу - ОСОБА_2
Рішенням Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області                               від 04 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в рамках виконавчих проваджень, що перебувають в провадженні Юр'ївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1, та передано в заставу ТОВ «Порше Мобіліті», в інтересах як стягувача, який є заставодержателем, так і в інтересах інших стягувачів, інтереси яких не забезпечені заставою. Позивач має вищий пріоритет щодо звернення стягнення на предмет застави, проте суд одночасно зазначає про необхідність дотримання прав та інтересів інших кредиторів. Зокрема, в результаті проведеної на замовлення державної виконавчої служби незалежної оцінки встановлено, що станом на 16 жовтня 2015 року ринкова вартість колісного транспортного засобу автомобіля марки Volkswagen,                 2012 року випуску, склала 732 240 грн. Водночас розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» на момент ухвалення судом рішення складала  458 459 грн 51 коп., тобто значно перевищувала розмір заборгованості боржника заставодержателю. Таким чином, наявні умови, визначені частиною 3 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», для звернення стягнення на заставлене майно боржника з метою задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, та накладення арешту на майно для забезпечення їх інтересів. Таким чином, вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що вартість предмета застави не перевищує розмір заборгованості ОСОБА_1 перед заставодержателем, тому стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.
Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня                    2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, позовні вимоги задоволено частково. Належний боржнику ОСОБА_1 автомобіль марки Volkswagen, модель Passat B7, 2012 року випуску, кузов                                                   № НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, виключено із складеного 03 вересня 2015 року начальником Відділу державної виконавчої служби Юр?ївського районного управління юстиції акта опису та арешту майна та знято з нього арешт з метою виконання рішення Юр?ївського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року про звернення стягнення на вказаний автомобіль як предмет застави на користь                              ТОВ «Порше Мобіліті».
Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що право застави у ТОВ «Порше Мобіліті» виникло 29 листопада 2012 року з дати нотаріального посвідчення укладеного між ним та ОСОБА_1 договору застави автомобіля, тобто раніше, ніж вчинений державною виконавчою службою арешт. У відповідності до вимог статей 25, 26, 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» рішенням Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року ухвалено звернути стягнення на предмет застави шляхом укладення товариством договору купівлі-продажу автомобіля з іншою особою та визначенням початкової ціни автомобіля на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності-незалежним експертом. У разі звернення стягнення на рухоме майно, яке є предметом декількох обтяжень, переважне право на проведення процедури звернення стягнення належить стягувачу з вищим пріоритетом. Реєстрація обтяження автомобіля «VOKSWAGEN PASSAT В7», НОМЕР_2, на підставі договору застави здійснена за заявою ТОВ «Порше Мобіліті» 30 листопада 2012 року, що з врахуванням вимог статей 12,14 Закону вказує на його вищий пріоритет над іншими обтяженнями. Таким чином, ТОВ «Порше Мобіліті» як заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення кредитної заборгованості з боржника ОСОБА_1 шляхом звернення стягнення на предмет застави. У зв'язку з цим на підставі частини п'ятої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» належний боржнику ОСОБА_1 автомобіль слід виключити із акта опису та арешту майна та зняти з нього арешт з метою виконання рішення Юр'ївського райсуду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року про звернення стягнення на вказаний автомобіль як предмет застави на користь ТОВ «Порше Мобіліті».Та обставина, що визначена у виконавчому провадженні на користь іншого стягувача з нижчим пріоритетом вартість автомобіля станом на 16 жовтня 2015 року складала 732 240 грн не є визначальною для вирішення даного спору та не свідчить про неможливість задоволення вимог заставодержателя ТОВ «Порше Мобіліті» у розмірі 458 459 грн 51 коп., які є переважними. Після визначення дійсної вартості вказаного автомобіля при виконанні рішення суду від 01 квітня 2016 року про задоволення вимог стягувача ТОВ «Порше Мобіліті» у разі наявності залишку від вирученої суми він може бути направлений для задоволення вимог інших стягувачів, що не суперечить діючому законодавству. Навпаки, є такою, що суперечить діючому законодавству про гарантії прав заставодержателя, позиція суду першої інстанції про те, що вимоги заставодержателя взагалі не підлягають задоволенню за рахунок предмета застави у зв'язку з навністю у боржника інших стягувачів.
У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Підстави касаційного оскарження обґрунтовано тим, що апеляційний суд не застосував до вирішення спору положення частини третьої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», за якими для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто серед іншого у разі, коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. У справі вартість предмета застави перевищує розмір боргу ОСОБА_1 перед позивачем. Крім того, на момент вчинення державним виконавцем дій з арешту спірного автомобіля у позивача були відсутні документи про звернення стягнення на заставлене майно. Рішення суду про звернення стягнення на предмет застави ухвалено пізніше рішення, яким стягнуто борг на користь ОСОБА_2
06 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.
Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення. 
Суди установили, що 21 листопада 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 201 825 грн 14 коп. (еквівалент                         24 673 доларів США) на придбання автомобіля «VOKSWAGEN PASSAT В7», 2012 року випуску, НОМЕР_2. 
29 листопада 2012 року нотаріально посвідчено укладений між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 договір застави, яким виконання зобов'язань позичальника забезпечено заставою вказаного автомобіля із заставною вартістю 403 650 грн 28 коп. 
30 листопада 2012 року на підставі вказаного договору у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано відповідне обтяження (а. с.133).
18 червня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А. М. вчинено виконавчий напис, згідно якого звернуто стягнення на належний ОСОБА_1 предмет застави автомобіль «VOKSWAGEN PASSAT В7», НОМЕР_2, на користь ТОВ «Порше Мобіліті» у рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором у розмірі 463 237 грн 51 коп. Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Юр'ївського районного управління юстиції від 09 грудня 2015 року відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого напису, а постановою від 16 травня 2016 року - виконавчий напис повернуто ТОВ «Порше Мобіліті» за його заявою.
Рішенням Юр'ївського райсуду Дніпропетровської області від 01 квітня                        2016 року задоволено позов ТОВ «Порше Мобіліті», ухвалено звернути стягнення на належний ОСОБА_1 предмет застави автомобіль «VOKSWAGEN PASSAT В7», НОМЕР_2, у рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором від 21 листопада 2012 року у розмірі 458 459 грн 51 коп.  шляхом укладення товариством договору купівлі-продажу автомобіля з іншою особою та визначенням початкової ціни автомобіля на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. На підставі вказаного судового рішення 27 квітня 2016 року Юр'ївським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчі листи.12 травня 2016 року вказані виконавчі листи пред'явлені ТОВ «Порше Мобіліті» до виконання. 
Крім стягувача ТОВ «Порше Мобіліті» відносно боржника ОСОБА_1 ухвалено судові рішення за вимогами інших осіб.
Рішенням Юр'ївського райсуду Дніпропетровської області від 16 квітня                    2015 року ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на повернення боргу за договорами позики 1 834 007 грн 80 коп. 
03 вересня 2015 року начальником Відділу державної служби Юр'ївського районного управління юстиції складено акт опису та арешту майна -  автомобіля «VOKSWAGEN PASSAT В7», НОМЕР_2, з передачею його на зберігання стягувачу ОСОБА_2 
Рішенням Юр'ївського райсуду Дніпропетровської області від 13 травня                  2015 року ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на повернення боргу за договорами позики 373 674 грн 60 коп. На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист, за яким 04 червня                        2015 року постановою начальника відділу державної виконавчої служби Юр'ївського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження.
За наданим на замовлення начальника Відділу державної служби Юр'ївського районного управління юстиції висновком ТОВ «С-ТИМАТИКА» вартість автомобіля «VOKSWAGEN PASSAT В7», НОМЕР_2, станом на 16 травня                  2015 року склала 732 240 грн. 
Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 44 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі у редакції, чинній станом                                на 03 вересня 2015 року - дату накладення арешту) у  разі  якщо  сума,  стягнута з боржника,  недостатня для задоволення  всіх   вимог   за   виконавчими   документами,   вона розподіляється  державним  виконавцем  між  стягувачами  в порядку черговості, встановленому цією статтею: у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про заставу» (тут і далі у редакції, чинній станом на 29 листопада 2012 року - дату укладення договору застави) застава - це  спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено  законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
За змістом статті 19 Закону України «Про заставу» за рахунок  заставленого  майна  заставодержатель  має  право задовольнити свої вимоги в  повному  обсязі,  що  визначається  на момент фактичного задоволення, включаючи  проценти,  відшкодування збитків,  завданих  прострочкою  виконання    (а    у    випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а  також  витрати  на  здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не  передбачено  договором застави. 
Згідно із статтею 16 Закону України «Про заставу» право застави рухомого майна виникає з моменту укладення договору застави.
 
Якщо предметом застави є рухоме  майно,  заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого  майна  перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями  застав, які зареєстровані пізніше (частина п'ята статті 18 Закону України «Про заставу»). 
 
Згідно із частиною 2 статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності  у відносинах  з  третіми  особами,  якщо  інше  не  встановлено  цим Законом. 
 
Враховуючи те, що спірний автомобіль є заставним забезпеченням зобов'язання ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті», вказане обтяження зареєстроване, тобто є чинним у відносинах із ОСОБА_2 та ОСОБА_3, правильними є висновки апеляційного суду про те, що позивач має переважне право на отримання задоволення своїх вимог з вартості спірного рухомого майна. 
 
Право застави у ТОВ «Порше Мобіліті» виникло з моменту укладення           договору -  29 листопада 2012 року, тобто раніше права вимоги ОСОБА_2 на підставі рішення Юр'ївського райсуду Дніпропетровської області                     від 16 квітня  2015 року, а тому вимоги ОСОБА_2 можуть бути задоволені з вартості предмета застави лише після повного забезпечення вимог обтяжувача ТОВ «Порше Мобіліті». 
За таких обставин доводи касаційної скарги про те, що на момент вчинення державним виконавцем дій з арешту спірного автомобіля у позивача були відсутні документи про звернення стягнення на заставлене майно, а рішення суду про звернення стягнення на предмет застави ухвалено пізніше рішення, яким стягнуто борг на користь ОСОБА_2, не спростовують правильність висновків апеляційного суду щодо пріоритету права ТОВ «Порше Мобіліті» на одержання задоволення вимог з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Щодо застосування положень частини третьої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» необхідно  зазначити таке. 
За змістом положень статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» для   задоволення   вимог    стягувачів,    які    не    є заставодержателями,  стягнення  на  заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення  судом  рішення  про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета  застави  перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. 
Про  звернення   стягнення   на   заставлене   майно   для задоволення   вимог   стягувачів, які не є  заставодержателями, державний виконавець  повідомляє заставодержателю  не пізніше наступного  дня  після  накладення  арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює  заставодержателю  право  на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. 
Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа,  яка вважає,  що майно,  на  яке  накладено  арешт, належить  їй,  а не боржникові,  може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно  і  про  зняття  з  нього арешту. 
Початкову  ціну автомобіля для реалізації у рахунок погашення боргу ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» встановлено судом із посиланням на її визначення на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження із виконання рішення Юр'ївського райсуду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року. Заявник посилається на вартість предмета застави, визначену станом на                     16 жовтня 2015 року, тобто у межах виконавчого провадження із реалізації предмета забезпечувального обтяження його вартість не визначалася, а тому вирішення питання про те, чи перевищує вартість предмета  застави  розмір заборгованості боржника заставодержателю, є передчасним. 
Крім того, судовим рішенням визначено спосіб реалізації заставленого майна шляхом укладення ТОВ «Порше Мобіліті» договору купівлі-продажу з  іншою особою-покупцем. Тобто, продавцем за таким договором може виступати лише ТОВ «Порше Мобіліті», в інших кредиторів ОСОБА_1 такі повноваження відсутні. 
 
Права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у такому випадку забезпечуються гарантіями, що визначені частиною шостою статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 25 Закону україни «Про заставу», за змістом яких  у разі задоволення в повному обсязі вимог  заставодержателя  залишок  коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів. 
Таким чином, доводи касаційної скарги є необґрунтованими та не впливають на законність оскаржуваного рішення апеляційного суду. 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
 
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
 
Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня                     2017 року залишено без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
 Головуючий                                                         В. С. Висоцька
 
Судді:                                                                      А. О. Лесько 
 
                                                                                  С.Ю. Мартєв
 
                                                                             В. М. Сімоненко
 
                                                                    С. П. Штелик