Постанова
Іменем України 
6 листопада 2018 року
м. Київ
справа № 522/22684/17
провадження № 51-4771км18
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:                                                           
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 20 грудня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
 
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яка полягає у складенні фіктивної відповіді про задоволення клопотання від 15 червня 2016 року про проведення слідчих дій, фактичному його незадоволенні та знищенні із матеріалів кримінального провадження № 12016161500001149 клопотання і відповіді на нього, та направити ухвалу до прокуратури № 3 м. Одеси про встановлений в судовому засіданні факт службового підроблення для прийняття відповідних заходів реагування.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2017 року скаргу ОСОБА_6 задоволено частково, зобов`язано уповноважених осіб Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області розглянути в порядку ст. 220 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) клопотанняОСОБА_6 від 15 червня 2016 року в кримінальному провадженні № 12016161500001149 та ухвалити вмотивовану постанову.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20 грудня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2017 року на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
 
Вимоги касаційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що ухвала слідчого судді підлягає оскарженню в суді апеляційної інстанції. Посилається на порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, вказуючи про позбавлення його права на апеляційне оскарження.
 
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважав, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції – без зміни.
 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 433КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги та перевіряє правильність застосування цими судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин.
Як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК, відмовив ОСОБА_6 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 12 грудня 2017 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність співробітників Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області задоволено частково і зобов`язано їх розглянути клопотання та ухвалити вмотивовану постанову. 
При цьому апеляційний суд зазначив, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке виходячи зі змісту ст. 309 КПК, що містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. 
Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Ухвали слідчого судді, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування, визначені у ч. 1 ст. 309 КПК. Окрім того, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній (ч. 2 ст. 309 КПК).
Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 309 КПК, до таких, що підлягають оскарженню в апеляційному порядку,у цій нормі віднесено такі ухвали слідчого судді: 
1)про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження; 
2) про повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора; 
3) про відмову у відкритті провадження по ній.
А тому доводи ОСОБА_6 про те, що в ч. 2 ст. 309 КПК наведено назви ухвал слідчого судді, однією з яких є «дії чи бездіяльність слідчого», що, на його думку, свідчить про можливість її апеляційного оскарження, є такими, що не ґрунтуються на законі.
Крім того, як зазначено у ч. 3 ст. 307 КПК, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження. З огляду на положення ч. 3 ст. 309 КПК заперечення проти ухвал слідчого судді, які не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Отже, положеннямист. ст. 307 і 309 КПК не передбачено можливість самостійного оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про зобов`язання вчинити певну дію, постановленої за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.
А тому твердження ОСОБА_6 про обмеження його права на апеляційне оскарження є безпідставними.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд з дотриманням вимог ч. 4 ст. 399 КПК обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.  
Ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою й вмотивованою.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено. 
А тому колегія суддів вважає, що підстав, передбачених ст. 438 КПК, для скасування ухвали апеляційного суду та задоволення касаційної скарги ОСОБА_6 немає.
На підставі наведеного та керуючись статтями 433, 434, 436, 440–442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, Суд
 
у х в а л и в:
 
ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 20 грудня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2017 року залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_6 – без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                      ОСОБА_3