Постанова 
Іменем України
 
12 листопада 2018 року
м. Київ
 
справа № 753/8136/16-ц
 
провадження № 61-33092св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - Київський міський центр зайнятості,
представники позивача: Мицюра Віктор Миколайович, Гергель Павло Миколайович, ПоложайКатерина Дмитрівна,
відповідач - ОСОБА_7,
представник відповідача - ОСОБА_8,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Київського міського центру зайнятості на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 липня 2017 року в складі судді Музичко С. Г.,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У квітні 2016 року Київський міський центр зайнятостізвернувся до суду із позовом до ОСОБА_7 про стягнення суми.
 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року в задоволенні позову Київського міського центру зайнятості відмовлено.
 
20 червня 2017 року Київський міський центр зайнятостіподав апеляційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року з пропуском строку, встановленого для її подачі.
 
29 червня 2017 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва дана апеляційна скарга залишена без руху з підстав невідповідності вимогам статті 295 ЦПК України 2004 року, несплати судового збору за подання апеляційної скарги та ненадання належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду. 
 
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 липня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Київського міського центру зайнятості на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року в справі за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_7 про стягнення суми.
 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що Київський міський центр зайнятості не зазначив поважних причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищевказаного рішення.
 
У серпні 2017 рокуКиївський міський центр зайнятості подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що у судовому засіданні позивачем було отримано лише вступну та резолютивну частину рішення суду першої інстанції. Крім того, позивачем повний текст рішення суду першої інстанції було отримано 05 травня 2017 року та цього ж дня до канцелярії Дарницького районного суду 
м. Києва було подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
31 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Згідно з частиною третьою статті 27 ЦПК України 2004 року особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах  (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року  № 3-рп/2003).
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Відповідно до статті 72 ЦПК України 2004 року право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.
Положеннями частини першої статті 294 ЦПК України 2004 року визначено строки апеляційного оскарження на рішення суду першої інстанції, які становлять десять днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Судом установлено, що представник Київського міського центру зайнятості був присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення                               від 16 серпня 2016 року та отримав вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення. 
 
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року отримано Київським міським центром зайнятості 05 травня 2017 року.
 
20 червня 2017 року представник Київського міського центру зайнятостіподав апеляційну скаргу на вказане рішення суду, при цьому пропустив процесуальний строк, встановлений для її подачі. 
 
29 червня 2017 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва дана апеляційна скарга залишена без руху і надано строк для усунення вказаних недоліків.
 
19 липня 2017 року на адресу Апеляційного суду м. Києва від Київського міського центру зайнятості надійшла заява про поновлення строку, в якій позивач обґрунтував як поважну причину його пропуску, те що повний текст судового рішення було отримано 05 травня 2017 року, що унеможливило вчасно подати апеляційну скаргу.
 
Так, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції з урахуванням встановлених обставин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявником недоліки апеляційної скарги щодо наведення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження не усунуто, а зазначені в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не можуть бути визнані поважними.
 
Отже, суд апеляційної інстанції надав належну оцінку доводам заявника про зазначені причини пропуску строку і зробив правильний висновок про їх неповажність.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Касаційну скаргу Київського міського центру зайнятості залишити без задоволення.
 
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 липня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                      В. М. Коротун 
 
В. П.Курило
 
М. Є.Червинська