Постанова  
Іменем  України
 
17 жовтня 2018 року
м. Київ
 
справа № 535/139/15-ц
 
провадження № 61-36039св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1,
суб'єкт оскарження - Котелевський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Полтавській області, 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Диканського районного суду Полтавської області у складі судді Гвоздика А. Є. від 11 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області у складі колегії суддів: Пікуля В. П., Одринської Т. В., Панченка О. О. від 03 квітня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Котелевського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Полтавській області ЧорнорукО. М. та начальника Котелевського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Полтавській області ВасильченкоА. К. 
 
Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 11 січня           2018 року скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто її заявнику без розгляду з підстав, передбачених статтею 185 ЦПК України.
Роз'яснено заявниці, що повернення цієї скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Повертаючи скаргу ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що заявник у наданий строк не усунула недоліків скарги, про які вказано в ухвалі від 21 грудня 2017 року про залишення без руху.  
 
Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 03 квітня 2018 року  апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
Ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 11 січня                   2018 року залишено без змін.
Апеляційний суд, залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, погодився з висновком районного суду, зазначивши, що згідно з відміткою на конверті додаток до скарги на усунення її недоліків було здано на пошту             10 січня 2018 року, тобто після закінчення строку, наданого суду для усунення недоліків.
У травні 2018 рокуОСОБА_1подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.     
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували, що вимоги ухвали суду від 21 грудня 2017 року про залишення скарги без руху виконано у наданий їй десятиденний строк з дня отримання ухвали, а саме 09 січня 2018 року, оскільки 08 січня 2018 року був вихідним днем, про що є відповідна квитанція щодо прийняття поштовим відділенням її рекомендованого листа саме 09 січня 2018 року.  
 
Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
10 липня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
 
Судом установлено, що ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2017 року скаргу ОСОБА_1було залишено без руху у зв'язку з невідповідністю її вимогам статей 175, 177 ЦПК України та надано заявнику для усунення недоліків строк - десять днів з дня отримання ухвали. Роз'яснено, що у разі не усунення вказаних недоліків у визначений термін скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику без розгляду. 
 
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію вказаної ухвали ОСОБА_1 отримала 28 грудня             2018 року.
 
Згідно зі статтею 123 ЦПК України перебіг процесуальних строків починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.
 
Відповідно до частини третьої статті 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
 
Отже, останнім днем усунення недоліків скаргиє 09 січня 2018 року, оскільки 07 січня - Різдво Христове, православне свято (неділя), а відповідно до статті 67 КЗпП України якщо святковий або неробочий день збігається з суботою або неділею, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого, тобто на 08 січня 2018 року, тому першим робочим днем є 09 січня 2018 року.
 
З доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 21 грудня 2017 року про залишення скарги без руху у наданий їй десятиденний строк з дня отримання ухвали, а саме       09 січня 2018 року направила до суду скаргу у новій редакції, про що є відповідна квитанція щодо прийняття поштовим відділенням її рекомендованого листа саме 09 січня 2018 року.
 
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Проте, повертаючи скаргу ОСОБА_1 з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення скарги без руху, суд першої інстанції зазначеного до уваги не взяв, тому висновок суду є помилковим.
 
Апеляційний суду порушення вимог статей 367, 382 ЦПК України на викладене також уваги не звернув і залишив ухвалу суду першої інстанції без змін.
 
Отже, доводи, наведені в касаційній скарзі, підлягають перевірці, оскільки судові процедури повинні бути справедливими (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
 
Ураховуючи викладене, оскаржувані судові рішення не можуть вважатись законними та підлягають скасуванню, а справа - передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
За таких обставин оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України, ухвалені з порушенням норм процесуального права, що в силу частини четвертої статті 406 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 400, 406, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 11 січня               2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 03 квітня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
Б. І. Гулько 
С. Ф. Хопта
Ю. В. Черняк